Справа № 480/1981/19
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2019-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 вересня 2019 р. Справа №480/1981/19
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Осіпової О.О.,
за участю секретаря судового засідання - Мікулінцевої А.П.,
представника позивача - ОСОБА_1 ,
представника відповідача - Будакова В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/1981/19 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, третя особа: Буринська міська рада, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, в якій просить визнати бездіяльність відповідача щодо не здійснення державної реєстрації земельної ділянки, яка передається йому у власність, загальною (орієнтовною) площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що розташована на території Буринської міської ради Сумської області за межами населеного пункту, протиправною та зобов`язати відповідача зареєструвати дану земельну ділянку згідно з його заявою від 10.04.2019р.
Свої вимоги мотивує тим, що у передбачений законодавством 14-денний термін жодного рішення Державним кадастровим реєстратором Головного управління Держгеокадастру у Сумській області з приводу поданої ним заяви про державну реєстрацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства прийнято не було. Замість цього, 24 квітня 2019 року позивач отримав лист №262/176-19 за підписом виконуючого обов`язків начальника Відділу у Буринському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, зі змісту якого стало відомо про фактичне не задоволення його заяви. Зокрема, з листа слідує, що мотивом відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки на підставі заяви від 10.04.2019р. стало те, що подана на розгляд технічна документація не передбачає зміни цільового призначення. Водночас у відповіді на заяву не зазначено, яким саме нормам законодавства вона суперечить, та в інтернет-порталі «Публічна кадастрова карта України» цільове призначення земельної ділянки, яка планується до відведення, відповідно до «Класифікації видів земель», затвердженої Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010р. №548-1.01, вказано як «Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», а у поданій позивачем на затвердження технічній документації із землеустрою цільове призначення земельної ділянки, яка планується до відведення йому у власність, значиться як «Для ведення особистого селянського господарства» з кодом КВЦПЗ 01.03, тобто цільове призначення земельної ділянки змінюється. Крім того, у листі відповідача зазначено, що в поданому ОСОБА_2 проекті відсутній акт погодження меж земельної ділянки, що суперечить ст.198 Земельного кодексу України та ст. 50 Закону України «Про землеустрій». В той же час, ст.198 ЗК України жодним чином не зобов`язує містити у проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність такого акту, а ст.50 Закону України «Про землеустрій» передбачає, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок, разом з іншим, включають лише акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки), який містить поданий позивачем проект землеустрою. Так, у проекті землеустрою на сторінці 56 є акт приймання-передачі межових знаків на зберігання від 01.12.2018р., підписаний відповідно до пункту 3.12 «Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками», затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 18.05.2010р. N376, який передбачає, що закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою. Зазначений акт складений уповноваженою на те особою, тобто виконавцем, і підписаний позивачем та уповноваженою особою від держави як власника суміжних земельних ділянок начальником Відділу у Буринському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області ОСОБА_3 та скріплений печаткою установи. Зазначає, що відповідно до ч.4 ст.122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб, а тому інших уповноважених осіб, що були б власниками чи землекористувачами суміжних земельних ділянок, на час складання акту немає. Таким чином, ОСОБА_2 вважає, що його права та законні інтереси порушено Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області.
Ухвалою від 07.06.2019р. провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, Буринську міську раду.
Крім того, Відділ у Буринському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області у листі від 24.04.2019 №262/176-19 зазначив, що у поданому проекті матеріали погодження меж земельної ділянки відсутні, що суперечить чинному законодавству. Враховуючи вищевикладене, у задоволенні позовних вимог просить відмовити.
Ухвалою суду від 27.06.2019р. розгляд справи вирішено проводити з повідомленням сторін та призначено судове засідання.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, пояснивши, що всупереч вимог ч.5 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» заява про державну реєстрацію земельної ділянки від 10.04.2019р. не була передана державному кадастровому реєстратору, натомість ОСОБА_2 надано відповідь у формі листа від 24.04.2019р. №262/176-19 з роз`ясненнями щодо виявлених недоліків у поданій на реєстрацію документації із землеустрою за підписом в.о. заступника начальника Герасимець С.О., тобто його заява розглянута не належним суб`єктом.
Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що у вказаному листі були вказані прізвища ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які згідно з наказами ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 10.01.2017р. №11-к та від 21.12.2018р. №367-к (а.с.87-88) призначені з 11.01.2017р. та з 21.12.2018р. відповідно на посаду державних кадастрових реєстраторів Відділу у Буринському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, відтак відповідь надана належним суб`єктом.
Представник третьої особи Буринської міської ради, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надіслав клопотання про розгляд справи у його відсутність (а.с.89), у задоволенні позовних вимог просив відмовити. Пояснень до позову та до відзиву на позовну заяву від нього не надходило.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 10 квітня 2019 року ОСОБА_2 звернувся до Державного кадастрового реєстратора Відділу у Буринському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області із заявою про державну реєстрацію земельної ділянки, в якій просив зареєструвати земельну ділянку площею 2,00га, яка розташована на території Буринської міської ради Сумської області, відповідно до Земельного кодексу України та Закону України «Про Державний земельний кадастр» (а.с.12).
Заява була зареєстрована 11.04.2019р. за №31-657/0/215-19 (а.с.83).
Також у вказаному листі зазначено про відсутність в поданому ОСОБА_2 проекті технічної документації матеріалів щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, що суперечить ч.6 ст.79-1 Земельного кодексу України та ст.25,26 Закону України «Про землеустрій», та про не надання разом із проектом землеустрою всупереч ст.198 ЗК України, ст.50 Закону України «Про землеустрій» та пункту 3.12 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Держкомзему від 18 травня 2010р. №376, складених та підписаних актів погодження меж. Крім того, позивача повідомлено, що згідно з поданим проектом землеустрою запроектована площа земельної ділянки до відведення 1,0536га, а не 2.00га, як значиться у заяві.
Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Так, частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру установлює Закон України «Про Державний земельний кадастр».
Відповідно до ст.1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.
Згідно з цією ж статтею державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.
Статтею 9 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що державна реєстрація земельних ділянок, обмежень у їх використанні, ведення поземельних книг, внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки здійснюються Державними кадастровими реєстраторами, які здійснюють свою діяльність за місцем розташування земельної ділянки (район, місто республіканського значення Автономної Республіки Крим, АДРЕСА_1 обласного значення).
Частиною 2 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» встановлено, що державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Відповідно до ст. 3 Державний земельний кадастр базується на таких основних принципах: обов`язковості внесення до Державного земельного кадастру відомостей про всі його об`єкти; єдності методології ведення Державного земельного кадастру; об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Державному земельному кадастрі; внесення відомостей до Державного земельного кадастру виключно на підставі та відповідно до цього Закону; відкритості та доступності відомостей Державного земельного кадастру, законності їх одержання, поширення і зберігання; безперервності внесення до Державного земельного кадастру відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру, що змінюються; документування всіх відомостей Державного земельного кадастру.
Процедуру та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру визначає Порядок ведення Державного земельного кадастру, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 (далі по тексту - Порядок).
Згідно з п.5 Порядку до складу Держземагентства та його територіальних органів входять державні кадастрові реєстратори, які здійснюють внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей в межах повноважень, визначених Законом України «Про Державний земельний кадастр» та цим Порядком. Державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, а також відмову у внесенні або наданні відомостей.
Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян чи їх об`єднань у діяльність Державного кадастрового реєстратора, пов`язану із здійсненням державної реєстрації земельних ділянок, забороняється.
Під втручанням у діяльність Державного кадастрового реєстратора розуміється прямо не передбачена законодавством дія будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян чи їх об`єднань, яка стосується здійснення Державним кадастровим реєстратором повноважень, визначених Законом України "Про Державний земельний кадастр" та цим Порядком.
Державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку (п. 107 Порядку).
Згідно зі ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» та п.109 Порядку державна реєстрація земельної ділянки здійснюється за заявою: 1) особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки у разі її передачі у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи; 2) власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи; 3) органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності); 4) замовника технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель (у разі внесення до Державного земельного кадастру за результатами проведення інвентаризації земель масиву земель сільськогосподарського призначення відомостей про земельну ділянку, що входить до такого масиву).
Також, відповідно до п. 67 Порядку внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється виключно на підставі та відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр» та цього Порядку.
Відповідно до ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» та п.110,111 Порядку для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстраторові, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява про державну реєстрацію земельної ділянки за формою згідно з додатком 22; оригінал погодженої відповідно до законодавства документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки (разом з позитивним висновком державної експертизи землевпорядної документації у разі, коли така документація підлягає обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації), у паперовій або електронній формі відповідно до вимог Закону України "Про землеустрій"; електронний документ.
Державний кадастровий реєстратор для здійснення державної реєстрації земельної ділянки протягом 14 календарних днів з дня реєстрації відповідної заяви перевіряє: відповідність поданих документів вимогам, передбаченим пунктом 67 цього Порядку; електронний документ відповідно до пункту 74 цього Порядку.
За результатами перевірки Державний кадастровий реєстратор виконує одну з таких дій:
здійснює державну реєстрацію земельної ділянки:
- за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру присвоює кадастровий номер земельній ділянці;
- відкриває Поземельну книгу та вносить відомості до неї (крім відомостей про затвердження документації із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки, а також про власників, користувачів земельної ділянки);
- робить позначку про проведення перевірки електронного документа та внесення відомостей до Державного земельного кадастру відповідно до підпункту 2 пункту 75 цього Порядку;
- надає за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру відомості, зазначені у підпункті 1 пункту 197 цього Порядку, відповідним органам державної влади, органам місцевого самоврядування;
приймає рішення про відмову у державній реєстрації земельної ділянки відповідно до пунктів 70, 73, 77 - 85 цього Порядку в разі:
- невідповідності поданих документів, зазначених у пункті 110 цього Порядку, вимогам, зазначеним у підпунктах 1 і 2 цього пункту;
- розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини;
- розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора;
- подання заявником документів, зазначених у пункті 110 цього Порядку, не в повному обсязі.
Отже, за наслідками перевірки відповідності поданих документів вимогам законодавства Державний кадастровий реєстратор або здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику вмотивовану відмову у державній реєстрації.
Проте з матеріалів справи вбачається, що відмова в державній реєстрації земельної ділянки всупереч викладеним вище нормам законодавства була надана не повноважним на те суб`єктом, зокрема лист від 24.04.2019 №262/176-19 (а.с.16) був підписаний в.о. начальника Герасимець С ОСОБА_5 та на розгляд Державному кадастровому реєстратору не передавався, що свідчить про протиправність цього рішення.
При цьому, суд відхиляє посилання представника відповідача як на підставу для відмови у задоволенні позовних вимог на те, що перелічення в кінці листа прізвищ осіб, які згідно з наказами ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 10.01.2017р. №11-к та від 21.12.2018р. №367-к (а.с.87-88) призначені з 11.01.2017р. та з 21.12.2018р. відповідно на посаду Державних кадастрових реєстраторів Відділу у Буринському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, свідчить, на його думку, про прийняття рішення уповноваженим на те суб`єктом розгляду заяви, оскільки лист від 24.04.2019р. був підписаний саме в.о. начальника, а не Державним кадастровим реєстратором відділу.
Отже, існують підстави для часткового задоволення позову.
Зокрема, позовні вимоги у даному випадку не можуть бути задоволені шляхом визнання протиправною бездіяльності ГУ Держгеокадастру у Сумській області щодо не здійснення державної реєстрації земельної ділянки та зобов`язання його зареєструвати земельну ділянку площею 2га, оскільки такий обов`язок щодо розгляду заяв про державну реєстрацію земельних ділянок та прийняття за наслідками розгляду відповідних документів рішення про державну реєстрацію земельної ділянки або про відмову у ній покладений не на відповідача, а на Державного кадастрового реєстратора.
Тому суд вважає необхідним з метою ефективного захисту прав позивача задовольнити позовні вимоги шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, оформлене листом №262/176-19 від 24.04.2019 року, яким позивачу відмовлено у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Буринської міської ради Сумської області; визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не передачі його заяви від 10.04.2019 року, разом з доданими документами, про державну реєстрацію земельної ділянки на розгляд державному кадастровому реєстратору Відділу у Буринському районі ГУ Держгеокадастру у Сумській області та шляхом зобов`язання відповідача передати таку заяву для розгляду державному кадастровому реєстратору.
В інакшому випадку рішення суду призведе до перебирання Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області на себе функцій іншого суб`єкта владних повноважень і вирішення питань, віднесених до його виключної компетенції, що порушувало б положення ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр».
Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Тому на користь позивача з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань необхідно стягнути судовий збір в сумі 384грн.20коп.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, третя особа: Буринська міська рада, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, оформлене листом №262/176-19 від 24.04.2019 року, яким ОСОБА_2 відмовлено у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Буринської міської ради Сумської області.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Сумській області щодо не передачі заяви ОСОБА_2 від 10.04.2019 року, разом з доданими документами, про державну реєстрацію земельної ділянки загальною (орієнтовною) площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Буринської міської ради Сумської області за межами населеного пункту, на розгляд державному кадастровому реєстратору Відділу у Буринському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області.
В задоволенні інших вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 10.09.2019.
Суддя О.О. Осіпова