Справа № 1.380.2019.003690
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2019-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 рокуЛьвів№ 857/8042/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Пліша М.А., Шинкар Т.І.

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 19 липня 2019 року в справі № 1.380.2019.003770 (головуючий суддя Гавдик З.В., м. Львів) про відмову у відкритті провадження за заявою Головного управління ДФС у Львівській області до товариства з обмеженою відповідальністю «ТОП БУД ДИЗАЙН» щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків,-

ВСТАНОВИВ:

19.07.2019 року о 15:15 год. Головне управління ДФС у Львівській області звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаною заявою, в якій просило підтвердити обґрунтованість адміністративного арешту майна товариства з обмеженою відповідальністю «ТОП БУД ДИЗАЙН» (, вул. Грушевського, 64, м. Пустомити, Львівська область, 81100).

Ухвалою від 19 липня 2019 року Львівський окружний адміністративний суд відмовив у відкритті провадження за заявою.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДФС у Львівській області оскаржило його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

В апеляційній скарзі позивач обґрунтовує правомірність проведення перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «ТОП БУД ДИЗАЙН», покликаючись на норми ст. ст. 77, 81 Податкового кодексу України, а також описує встановлений ст. 94 Податкового кодексу України та Порядком застосування адміністративного арешту майна платника податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 14.07.2017 №632, порядок застосування адміністративного арешту та перевірку його судом.

З огляду на викладене, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОП БУД ДИЗАЙН» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому обґрунтовує правомірність оскарженого відповідачем рішення суду першої інстанції та просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив та матеріалами справи підтверджується, що Головним управлінням ДФС у Львівській області видано наказ від 29.05.2019 № 3256 «Про проведення документальної перевірки ТОВ «ТОП БУД ДИЗАЙН».

Директору підприємства ОСОБА_1 вручено зазначений вище наказ, проте останній відмовився допустити посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, про що складено акт відмови від 18.07.2019 року № 789/14.6/41518170.

Зазначене послужило підставою для прийняття начальником Головного управління ДФС у Львівській області Рішення про застосування адміністративного арешту від 18.07.2019 року № 36013/10/14.6-16.

Суд першої інстанції, відмовивши у відкритті провадження, дійшов висновку, що між сторонами існує спір про право, предметом якого є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для застосування умовного адміністративного арешту.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, апеляційний суд зазначає наступне.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 283 КАС України провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо, зокрема, підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Заява подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Частинами 4, 5 ст. 283 КАС України встановлено, що суд ухвалою відмовляє у відкритті провадження за заявою, якщо: 1) заявлено вимогу, не передбачену частиною першою цієї статті; 2) із поданих до суду матеріалів вбачається спір про право.

Відмова у відкритті провадження за заявою унеможливлює повторне звернення заявника з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами до суду в загальному порядку.

З огляду на викладене вище, суд ухвалою відмовляє у відкритті провадження якщо, зокрема, із поданих до суду матеріалів вбачається спір про право.

Слід зазначити, що спір про право в контексті зазначеної норми має місце в разі, якщо предметом спору є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для застосування спеціальних заходів, перелічених у статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України. Зокрема, спір про право наявний у разі, коли платник податків висловлює незгоду з рішенням податкового органу, що було підставою для виникнення обставин для звернення з відповідною заявою.

Наявність спору про право в окремих випадках може бути виявлена також і після відкриття провадження у справі за відповідною заявою.

Вказана правова позиція узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 22.05.2018 року по справі № 808/1030/17.

Автоматизованою системою збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень є Єдиний державний реєстр судових рішень. До вказаного реєстру вносяться усі рішення судів України у цивільних, адміністративних, господарських справах, справах про адміністративні правопорушення та кримінальних провадженнях.

Так, відповідно до інформації з ЄДРСР по справі №1.380.2019.003683 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ТОП БУД ДИЗАЙН» до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу №3256 від 29.05.2019 начальника ГУ ДФС у Львівській області Кондро І.В. про проведення документальної планової виїзної перевірки ТзОВ «ТОП БУД ДИЗАЙН» з врахуванням наказу №4256 від 17.07.2019 ГУ ДФС у Львівській області про поновлення терміну перевірки ТзОВ «ТОП БУД ДИЗАЙН».

Зазначене свідчить про те, що між сторонами існує спір про право, предметом якого є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для внесення відповідної заяви по даній справі та застосування адміністративного арешту майна платника податків, передбаченого статтею 283 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки платник податків фактично заперечує проти законності проведення перевірки шляхом оскарження в судовому порядку наказу Головного управління ДФС у Львівській області №3256 від 29.05.2019 про проведення документальної планової виїзної перевірки.

Таким чином, колегія суддів вважає, що зроблений судом першої інстанції висновок про відмову у відкритті провадження за заявою відповідає обставинам справи та нормам права.

Наведені вище обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність рішення суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Інші, зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 243, 272, 283, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 19 липня 2019 року в справі № 1.380.2019.003770 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя В. В. Святецький
судді М. А. Пліш
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 12.09.2019.