Справа № 440/846/19
Суддя: Гусак М.Б.
Дата ухвалення: 2019-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 вересня 2019 року

Київ

справа №440/846/19

адміністративне провадження №К/9901/24730/19

Колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду:

суддя-доповідач - Гусак М. Б., судді - Гімон М. М., Усенко Є.А.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 30 липня 2019 року у справі №440/846/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області про визнання дій незаконними, визнання неправомірною та скасування вимоги,

УСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив: визнати незаконними дії Головного управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області щодо нарахування ЄСВ за відсутності доходу; визнати неправомірною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 7 лютого 2019 року № Ф-1275-54.

Полтавський окружний адміністративний суд рішенням від 20 травня 2019 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 30 липня 2019 року, позов задовольнив частково: визнав протиправною та скасував вимогу Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області від 7 лютого 2019 року № Ф-1275-54 про сплату боргу (недоїмки) у розмірі 2457,18 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Головне управління Державної фіскальної служби у Полтавській області звернулось з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 30 липня 2019 року у справі № 440/846/19 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

При вирішенні питання щодо можливості відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

За правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справою незначної складності є справа щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що предметом оскарження у справі є вимога Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області від 7 лютого 2019 року № Ф-1275-54 про сплату боргу (недоїмки) у розмірі 2457,18 грн.

Виходячи з того, що сума щодо якої може бути заявлено вимогу про її стягнення на підставі оскаржуваного рішення відповідача, становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб колегія суддів вважає, що справа, у якій подано касаційну скаргу на судове рішення, є справою незначної складності.

Винятків, які б виключали можливість застосування положень пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, не вбачається.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статями 328, 333 КАС України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 30 липня 2019 року у справі №440/846/19.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: підписМ. Б. Гусак
підписМ. М. Гімон
підписЄ. А. Усенко