Справа № 640/14720/19
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2019-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

13 вересня 2019 року № 640/14720/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Катющенка В.П., за участю секретаря судового засідання Рябого І.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомМіністерства оборони України
до про Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії,
за участю:

від позивача - Зеленов А.С.;

від відповідача - Кудрановський Ю.В.

В С Т А Н О В И В:

Міністерство оборони України звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в рамках виконавчого провадження ВП № 59117376 від 19.07.2019 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн;

- зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 59117376 у зв`язку з фактичним виконанням рішення 14.06.2019 протокол № 76.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 20.03.2019 у справі №0840/2935/18 Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги 14.06.2019 прийнято рішення (протокол № 76 від 14.06.2019), про що заявою від 24.06.2019 повідомлено відповідача. проте, постановою відповідача від 19.07.2019 у ВП № 59117376 на позивача накладено штраф. На думку позивача, відповідачем при винесенні вказаної постанови не враховано відсутність вини позивача, оскільки до останнього несвоєчасно надійшли документи від Запорізького обласного військового комісаріату. Разом з тим, позивачем розгляд документів стягувача проведено й, у разі непогодження з таким рішенням, стягувач вправі звернутися до суду.

Ухвалою суду від 04.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі № 640/14720/19 та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з проведенням судового засідання та викликом сторін на 13.09.2019 о 10:00.

У судовому засіданні 13.09.2019 ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, на підставі статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України замінено неналежного відповідача у справі - Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на належного - Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Представник позивача у судовому засіданні 13.09.2019 позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову, зазначаючи, що позивачем (боржником у виконавчому провадженні) рішення суду згідно виконавчого документа не виконано, з огляду на що вважав правомірним накладення штрафу на Міністерство оборони України. При цьому відзиву суду подано не було.

Розглянувши подані документи і матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

На виконанні Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Третього апеляційного адміністративного суду від 26.04.2019 № 0840/2935/18 про зобов`язання Міністерства оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності, внаслідок поранення (контузії), захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, в розмірі відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», з урахуванням раніше виплаченої суми.

04.06.2019 відповідачем надіслано вимогу позивачу про виконання судового рішення протягом 10 робочих днів.

03.07.2019 до відповідача від позивача надійшла заява про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з повним виконанням рішення суду, до якої додано витяг з протоколу від 16.06.2019 № 76).

Постановою старшого державного виконавця Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кудрановського Ю.В. від 19.07.2019 у ВП № 59117376 на підставі статей 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження" за невиконання без поважних причин судового рішення (станом на 19.07.2019 боржником не надано документальне підтвердження виконання рішення суду, а також не повідомлено поважні причини такого невиконання) на боржника - Міністерство оборони України, накладено штраф у розмірі 5100,00 грн.

Вважаючи вказану постанову протиправною, міністерство оборони України звернулось до суду з даним позовом за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

За визначенням статті 1 Закону України від 02.06.2016 N 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон N 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону N 1404-VIII визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з частинами першою та другою статті 18 Закону N 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Відповідно до пункту 16 частини третьої вказаної статті Закону N 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що чинним законодавством на державного виконавця покладено обов`язок щодо вжиття передбачених Законом України "Про виконавче провадження" заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а також наділено повноваженнями стосовно накладення стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Так, частиною першою статті 63 Закону N 1404-VIII передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина друга статті 63 Закону N 1404-VIII).

Відповідно до частин першої, другої статті 75 Закону N 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (частина друга статті 75 Закону N 1404-VIII).

Як вбачається з матеріалів справи та з рішення Третього апеляційного адміністративного суду від 20.03.2019 у справі № 0840/2935/18 з Єдиного державного реєстру судових рішень, вказаним судом встановлено обов`язок Міністерства оборони України здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 (стягувачу у ВП № 59117376) грошову допомогу у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності, з урахуванням раніше виплаченої суми.

З витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 14.06.2019 № 76, затвердженого 16.06.2019, вбачається, що на виконання вказаного вище рішення суду боржником, позивачем у даній справі, відмовлено у призначенні та виплаті вказаної допомоги.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно частини другої статті 372 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем судове рішення не виконано, про існування будь-яких поважних причин його невиконання відповідача не повідомлено, з огляду на що відсутні підстави для скасування постанови Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в рамках виконавчого провадження ВП № 59117376 від 19.07.2019 про накладення штрафу.

При цьому, у судовому засіданні представником позивача повідомлено суд, що останній у визначеному законодавством порядку з будь-яким заявами про роз`яснення рішення суду не звертався.

Оскільки задоволення позовної вимоги про зобов`язання відповідача закінчити виконавче провадження у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду залежить від дійсного виконання рішенння суду, чого у даному випадку судом не встановлено, відсутні підстави для задоволення позову у цій частині.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наведене та встановлені обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 271, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш ИВ:

У задоволенні позовних вимог Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 6, ) відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення, з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII).

Суддя В.П. Катющенко