Справа № 1840/3768/18
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2019-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 р.Справа № 1840/3768/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бартош Н.С.,

Суддів: Григорова А.М. , Подобайло З.Г. ,

за участю секретаря судового засідання Мороза М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 01.07.2019 року по справі № 1840/3768/18

за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2

до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області

про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Сумського окружного адміністративного суду в інтересах ОСОБА_2 з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, викладену в листі від 14.08.2018 р. № І--9137-3882/21-18, у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Дмитрівської сільської ради Великописарівського району Сумської області за межами населених пунктів і зобов`язати відповідача надати такий дозвіл.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 20.11.2018 року по справі № 1840/3768/18 позовні вимоги задоволено частково: визнано протиправною та скасувати відмову Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, викладену в листі від 14.08.2018 № І--9137-3882/21-18, у наданні дозволу ОСОБА_2 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_1 , на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Дмитрівської сільської ради Великописарівського району Сумської області за межами населених пунктів та зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої доньки - ОСОБА_2 , про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною (орієнтовною) площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Дмитрівської сільської ради Великописарівського району Сумської області за межами населених пунктів. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Стягнуто на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Сумській області () суму судового збору в розмірі 704,80 грн.

До суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про повернення суми судового збору, сплаченого при зверненні до суду. Клопотання мотивоване тим, що положеннями п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. Враховуючи, що позовна заява була подана в інтересах неповнолітньої доньки - ОСОБА_2 та з метою захисту її порушених прав, переплачена сума судового збору підлягає поверненню.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 01.07.2019 року по справі № 1840/3768/18 в задоволенні заяви відмовлено.

Позивач не погодилася з ухвалою суду першої інстанції та подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву про повернення сплаченого судового збору, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягає на законності рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Сторони про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення рекомендованих поштових відправлень.

Колегія суддів визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та відзив на неї, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви позивача про повернення судового збору суд першої інстанції зазначив, що з позовної заяви ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 вбачається, що була подана позовна заява в інтересах неповнолітньої дитини про надання неповнолітній дитині дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 гектара для ведення особистого селянського господарства, що не є захистом прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судовим розглядом встановлено, що 17.07.2018 р. ОСОБА_1 , яка діє як законний представник в інтересах своєї малолітньої дитини ОСОБА_2 , звернулась до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населеного пункту на території Дмитрівської сільської ради Великописарівського району Сумської області (а.с. 42-43). До заяви були додані: графічні матеріали, на яких зазначене бажане розташування та розмір земельної ділянки, копії паспорта та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера законного представника малолітньої дитини ОСОБА_1 , паспорта та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера батька малолітньої дитини ОСОБА_3 , свідоцтва про шлюб ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , письмова згода батька ОСОБА_3 на подання клопотання про надання малолітній доньці ОСОБА_2 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Дмитрівської сільської ради Великописарівського району Сумської області, свідоцтва про народження ОСОБА_2 , картки платника податків ОСОБА_2 , заява про надання згоди на збір та обробку персональних даних.

Листом від 14.08.2018 № І--9137-3882/21-18 (а.с. 66) відповідач повідомив позивачку про неможливість задоволення її заяви в зв`язку з тим, що згідно з інформаційною довідкою, наданою Міжрайонним управлінням у Великописарівському та Краснопільському районах ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 08.08.2018 № 850/413-18 (а.с. 52), землі, за рахунок яких планується формування земельної ділянки відносяться до категорії земель сільськогосподарського призначення шифр рядка 19 (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва), форма власності - приватна. Землі, за рахунок яких планується відведення земельної ділянки, знаходяться у приватній власності громадян. Водночас, земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом (ч. 5 ст. 116 ЗК України). Головне управління здійснює повноваження щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність або у користування для всіх потреб в межах області відповідно до ч. 4 ст. 122 ЗК України та Положення про Головне управління. Враховуючи викладене, Головне управління не має правових підстав для вирішення питання, що порушене в клопотанні позивача.

Не погодившись з відмовою відповідача у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення, позивач звернулася до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами.

При зверненні до суду першої інстанції позивачем сплачений судовий збір у розмірі судовий збір у загальному розмірі 1409,60 грн.

За результатами розгляду справи позовні вимоги задоволено частково та у зв`язку з цим стягнуто на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Сумській області () суму судового збору в розмірі 704,80 грн., тобто пропорційно частині задоволених позовних вимог.

Підставою для звернення позивача до суду першої інстанції із заявою про повернення судового збору слугувала та обставина, що положеннями п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. Враховуючи, що позовна заява була подана в інтересах неповнолітньої доньки - ОСОБА_2 та з метою захисту її порушених прав, переплачена сума судового збору підлягає поверненню.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. ч. 6, 7 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим, Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно з ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

На підставі п. 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру (далі - Положення), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності та земельних відносин, а також у сфері Державного земельного кадастру.

Відповідно до п. 7 Положення Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

У ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України наведено вичерпний перелік підстав, з огляду на які приймається рішення про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою. Рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та про надання її у власність приймають органи, визначені в ст. 118 Земельного кодексу України.

Положеннями ч. 10 ст. 118 Земельного кодексу України встановлено, що відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 вважала, що своєю відмовою у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою порушені права її неповнолітньої доньки - ОСОБА_2 , вона, як законний представник цієї особи, звернулася до суду за захистом права (права на отримання безоплатно у власність земельної ділянки) неповнолітньої дитини.

Положеннями ч. 2 ст. 132 КАС України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній станом на день звернення заявника до суду з заявою про повернення судового збору), сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

Відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір", судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що позивач був звільнений від сплати судового збору у цій категорії справ.

Відповідно до ч. 5 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 р. № 787 затверджено Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів.

Згідно з п. 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Мінфіну від 03.09.2013 року № 787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 р. за № 1650/24182, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

У разі повернення судового збору (крім помилково зарахованого) до органу Казначейства подається оригінал або належним чином засвідчена копія ухвали суду.

Ухвала суду подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету (у разі знаходження оригіналу документа на переказ, який підтверджує зарахування судового збору до бюджету, в матеріалах судової справи та зазначення про це в ухвалі суду).

Враховуючи те, що судовий збір був частково стягнутий рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 20.11.2018 року по справі № 1840/3768/18, але не повернутою залишилася частина судового збору у розмірі 704,80 грн., колегія суддів дійшла до висновку про повернення позивачу сплаченого судового збору на підставі квитанції про сплату № 946 від 02.10.2018 р.

Судом першої інстанції не було враховано вищенаведених обставин, що призвело до помилкового висновку про відсутність підстав для повернення судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи те, що ухвала Сумського окружного адміністративного суду від 01.07.2019 року по справі № 1840/3768/18 прийнята з порушенням норм матеріального права, вона підлягає скасуванню, а заява позивача підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 01.07.2019 року по справі № 1840/3768/18 - задовольнити.

Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 01.07.2019 року по справі № 1840/3768/18 - скасувати.

Клопотання ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про повернення надміру сплаченого судового збору - задовольнити.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні) 80 коп., сплачений відповідно до квитанції № 946 від 02.10.2018 року, оригінал якої знаходиться в матеріалах адміністративної справи № 1840/3768/18.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)Н.С. Бартош
Судді(підпис) (підпис) А.М. Григоров З.Г. Подобайло

Повний текст постанови складено 16.09.2019 року