Справа № 520/6654/19
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2019-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2019 р. № 520/6654/19

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Тітов О.М., розглянувши адміністративний позов та додані до нього документи ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, скасування податкової застави майна, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків, 61057), в якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 15.01.2018 р. №2040-13/1309 та від 06.06.2018 р. № про стягнення транспортного податку за 2017 рік у сумі 6250 грн. та за 2018 рік у сумі 25000 грн;

- скасувати обтяження майна - податкову заставу, зареєстровану в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (запис 1 про публічне обтяження у вигляді податкової застави рухомого майна, на яке як платник податків, набуде прав власності у майбутньому) 15.05.2018 року за № 16873065 реєстратором - ГУДФС у Харківській області.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що у зв`язку із перебування у його власності транспортного засобу марки Audi Q7 з об`ємом циліндрів двигуна 2967 куб. см., тип пального D (дизельне паливо) 2015 року випуску, контролюючим органом винесено податкові повідомлення - рішення №2040-13/1309 від 15.01.2018 та № від 06.06.2018, якими нараховано зобов`язання щодо сплати транспортного податку з фізичних осіб за частину 2017 та 2018 роки у сумі 31250 грн. На думку позивача прийняті відповідачем спірні рішення є такими, що підлягають скасуванню, як незаконні та необґрунтовані.

Також на початку 2019 року від приватного нотаріуса Ярмолинецького районного нотаріального округу Хмельницької області Стожик Наталії Василівни позивачу стало відомо про існування акту опису належного йому на праві приватної власності майна від 14.05.2018 р. № 73924-17, складеного головним державним ревізором-інспектором відділу стягнення та роботи з безхазяйним майном території обслуговування Східної ОДПІ управління погашення боргу Головного управління ДФС у Харківській області Шейновим С.І. та про наявність обтяження його рухомого майна внаслідок податкової застави. Зазначає, що будь-яких податкових повідомлень-рішень від податкових органів на його адресу реєстрації не надходило. Будь-яких конкретних законних підстав, за яких майно підлягає опису позивач не виявив.

Ухвалою суду від 16.07.2019 року відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представником відповідача, 14.08.2019 року надано відзив на позовну заяву, в якому він адміністративний позов не визнав, зазначив, що з дослідженням розміщеного на офіційному сайті Мінекономрозвитку перелік легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком на 2017, 2018 роки - вбачається, що автомобіль Audi Q7 з об`ємом циліндрів двигуна 2967 куб. см., тип пального D (дизельне паливо), 2015 року випуску є об`єктом оподаткування у 2017, 2018 роках відповідно до норми ст. 267 Податкового Кодексу України. Також зазначив, що норма права, а саме: ст. 267 Податкового Кодексу України чітко передбачає, що об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Зазначає, що оскільки в даному випадку не контролюючий орган здійснює округлення показника двигуна, а Мінекономрозвитку у вказаному переліку автомобілів, які є об`єктом оподаткування, всі показники об`єму циліндрів двигуна округлив до десятих, а тому об`єм циліндрів двигуна автомобіля 2967 куб. см. з урахуванням заокруглення до десятих дорівнює 3000 куб. см. Таж представник вказує, що податкові повідомлення-рішення направлені на адресу позивача відповідно до закону. Отже, при нарахуванні податку шляхом прийняття податкового повідомлення - рішення відповідач діяв на підставах та в межах чинного законодавства.

Щодо законності обтяження майна - податкової застави, зареєстрованої в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 15.05.2018 року за № 16873065 реєстратором - ГУДФС у Харківській області представник відповідача не надав доводів.

Відповідно до ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розгляд справи було призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Згідно з п.10 ч.1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Частиною 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч.1 ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивачеві на праві приватної власності належить транспортний засіб марки Audi Q7 з об`ємом циліндрів двигуна 2967 куб. см., тип пального D (дизельне паливо) 2015 року випуску.

15 січня 2018 року Головним управлінням ДФС у Харківській області прийнято податкове повідомлення - рішення №2040-13/1309, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб за 2017 рік на суму 6250,00 грн.

06 червня 2018 року Головним управлінням ДФС у Харківській області прийнято податкове повідомлення - рішення №, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб за 2018 рік на суму 25000,00 грн.

Не погоджуючись із прийнятим відповідачем рішенням, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Згідно з пп. 267.1.1, п. 267.1, ст. 267 Податкового Кодексу України, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.

Відповідно до п. 267.4. ст. 267 Податкового Кодексу України, ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

За приписами пп. 267.2.1, п. 267.2 ст. 267 Податкового Кодексу України, об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального.

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.

Згідно пп. 267.6.3 п. 267.6 ст. 267 Податкового Кодексу України, з 1 квітня 2015 року органи внутрішніх справ зобов`язані щомісяця у десятиденний строк після закінчення календарного місяця подавати контролюючим органам відомості, необхідні для розрахунку та справляння податку фізичними та юридичними особами, за місцем реєстрації об`єкта оподаткування станом на перше число відповідного місяця

Отже, підставою для прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення є отримана від Мінекономрозвитку податковим органом інформація про автомобіль позивача, яка розрахована у відповідності до вищенаведеної Методики.

Згідно з "Переліком легкових автомобілів, з року випуску яким минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2017 (звітного) року", розміщеного на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, є об`єктом оподаткування автомобіль Audi Q7 з об`ємом циліндрів двигуна 3000 куб. см., тип пального D (дизельне паливо) року випуску - до 2 років включно.

Згідно з "Переліком легкових автомобілів, з року випуску яким минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2018 (звітного) року", розміщеного на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, є об`єктом оподаткування автомобіль Audi Q7 з об`ємом циліндрів двигуна 3000 куб. см., тип пального D (дизельне паливо) року випуску - до 3 років включно.

Таким чином єдиним належним та допустимим доказом правомірності дій відповідача може бути наявність відомостей про автомобіль з такими характеристиками як у автомобіля позивача у вищенаведеному Переліку.

Проте, технічні характеристики легкового автомобіля, зазначеного у вказаному переліку, не співпадають з технічними характеристиками автомобіля позивача, оскільки відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, копія якого наявна в матеріалах справи, позивач є власником автомобіля марки Audi Q7 з об`ємом циліндрів двигуна 2967 куб. см., тип пального D (дизельне паливо) 2015 року випуску, тобто має менший об`єм ніж встановлений у Переліку.

В межах досліджених судом спірних правовідносин не встановлено наявності норми закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, з якого б вбачалася можливість застосування приблизного (заокругленого) показника об`єму циліндрів двигунів автомобілів, які визначені в переліку, затвердженому Мінекономрозвитку.

В даному випадку, довільне тлумачення фіскальним органом положень нормативного акту є неприпустимим, оскільки адаптація встановлених законодавцем правил під певні, вигідні контролюючому органу у визначений проміжок часу обставини, ризикує призвести всю законодавчу та правозастосовну систему країни до явного хаотичного стану.

Крім того суд зазначає, у 2017 році об`єктом оподаткування був автомобіль Audi Q7, об`ємом двигуна 3000 куб. см., рік випуску (включно) до 2-х років, тип пального - дизель. Автомобіль 2015 року випуску, і, оскільки вік автомобіля розраховується в роках включно, тобто з 01 січня 2015 року, станом на 2017 рік автомобілю позивача було більше 2-х років. Таким чином автомобіль не є об`єктом оподаткування у 2017 році. Також його середньоринкова вартість, розрахована Мінекономрозвитку, була менше 375 розмірів мінімальної заробітної плати (1 200 000 грн.).

У 2018 році об`єктом оподаткування був автомобіль Audi Q7, об`ємом двигуна 3000 куб. см, рік випуску (включно) до 3-х років, тип пального - дизель. Але у 2018 році автомобілю було більше 3-х років, а тому він знов не є об`єктом оподаткування у 2018 році.

Факт того, що рік випуску автомобіля зараховується як рік експлуатації, підтверджено, в тому числі, Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду, у постанові від 01 серпня 2018 року по справі № 820/756/16.

Доводи позивача щодо несвоєчасності опублікування рішення Харківської міської ради "Про місцеві податки і збори у місті Харкові" суд не бере до уваги, оскільки в силу пункту 3 «Прикінцевих положеннь» Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році» від 07.12.2017 року №2245-VІІІ (далі - Закон №2245-VІІІ), який набув чинності з 01 січня 2018 року, передбачено, установити, що у 2018 році до рішень про встановлення місцевих податків і зборів, прийнятих органами місцевого самоврядування, у тому числі радами об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, після 15 липня 2017 року та у 2018 році, не застосовуються вимоги підпункту 4.1.9 пункту 4.1 тапункту 4.5 статті 4, підпункту 12.3.4 пункту 12.3, підпункту 12.4.3 пункту 12.4 та пункту 12.5 статті 12 Податкового кодексу України та Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Щодо 2017 року, то відповідно до пункту 4 «Прикінцевих положеннь» Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році» до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів, які прийняті на виконання цього Закону, не застосовуються вимоги підпункту 4.1.9 пункту 4.1 та пункту 4.5 статті 4, підпункту 12.3.4 пункту 12.3, підпункту 12.4.3 пункту 12.4 та пункту 12.5 статті 12 Податкового кодексу України та Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

12.03.2019 головним державним ревізором-інспектором відділу стягнення та роботи з безхазяйним майном території обслуговування Східної ОДПІ управління погашення боргу Головного управління ДФС у Харківській області Шейновим С.І. на підстаі рішення заступника начальника ГУ ДФС у Харківській області Свєтош Н.В. від 14.05.2018 року про опис майна у податкову заставу платника податків ОСОБА_1 щодо позивача проведено опис майна та складено акт опису майна від 14.05.2018 р. № 73924-17 на суму 6 250 грн.

Згідно акту опису майна та витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 05.03.2019 р., №58592422, позивач має обтяження рухомого майна у вигляді податкової застави за вищезазначеним актом Підставою для публічного обтяження зазначено ст.ст. 88. 89 Податкового кодексу України.

Згідно п. 89.1 ПК України право податкової застави виникає:

89.1.1. у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання. самостійно визначеної платником податків у податковій декларації. - з дня. що настає за останнім днем зазначеного строку:

89.1.2. у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу;

89.1.3. у випадку, визначеному в пункті 100.11 статті 100 цього Кодексу. - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов 'язань.

Оскільки позивач не визначав зобов`язання у податковій декларації та не укладав договорів про розстрочення чи відстрочення грошових зобов`язань, податкова застава виникла за несплату суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної ГУ ДФС у Харківській області.

Відповідач не надав обґрунтованого висновку обтяження рухомого майна податковою заставою.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі "Новік проти України" (18.12.2008) Суд зробив висновок, що "надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Вимога "якості закону" у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції означає, що закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для того, щоб виключити будь-який ризик свавілля".

У справі "Щокін проти України" Суд дійшов висновку про порушення прав заявника, гарантованих статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, по-перше, в зв`язку з тим, що відповідне національне законодавство не було чітким і узгодженим, та, відповідно, не відповідало вимозі "якості" закону і не забезпечувало адекватність захисту від свавільного втручання у майнові права заявника; по-друге, національними органами не була дотримана вимога законодавства щодо застосування підходу, який був би найбільш сприятливим для заявника - платника податку, коли у його справі національне законодавство припускало неоднозначне трактування.

В даному випадку, суд приходить до висновку, що у відповідача були відсутні будь-які підстави для додаткового трактування критеріїв необхідних для визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, оскільки щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщує Перелік автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який містить такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.

Тобто, контролюючий орган, отримавши від законодавця вичерпний перелік технічних характеристик, необхідних для надання автомобілю статусу об`єкта оподаткування, був позбавлений необхідності в більш ширшому його тлумаченні. В даному випадку, фактично здійснивши округлення об`єму двигуна автомобіля позивача до іншого показника, податковий орган допустив фактично свавільне втручання у майнові права позивача.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що оскільки у переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2017, 2018 році автомобіль марки Audi Q7 з об`ємом циліндрів двигуна 2967 куб. см., тип пального D (дизельне паливо) 2015 року випуску не вказаний та роки випуску автомобіля не узгоджуються з інформацією Мінекономрозвитку, транспортний засіб який зареєстрований на позивача не може вважатися об`єктами оподаткування транспортним податком в розумінні пп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 Податкового кодексу України.

Суд зазначає, що положення статті 4 Податкового кодексу України закріплюють низку принципів, які повинні застосовуватися як на стадії встановлення податків, їх основних елементів, при внесенні змін до окремих елементів податку, так і на стадії застосування норм, якими визначений обов`язок сплати податку.

Серед принципів, проголошених у вказаній нормі, є, зокрема, презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу (підпункт 4.1.4. пункту 4.1. статті 4 Податкового кодексу України).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05.11. 2018 у справі № 822/2687/17.

Верховний Суд в даному рішенні прийшов до висновку, що вирішення спору у цій справі на користь платника податків обумовлено як прогалиною у нормативному регулюванні вказаних правовідносин, так і положеннями податкового принципу презумпції правомірності платника податків.

Враховуючи неправомірність податкових повідомлень-рішень та безпідставність податкової застави позовна вимога щодо скасування обтяження майна - податковою заставою, зареєстровану в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (запис 1 про публічне обтяження у вигляді податкової застави рухомого майна, на яке як платник податків, набуде прав власності у майбутньому) 15.05.2018 року за № 16873065 реєстратором - ГУДФС у Харківській області також підлягає задоволенню.

Згідно частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що транспортний засіб, який зареєстрований за позивачем не є об`єктами оподаткування транспортним податком в розумінні пп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 Податкового кодексу України, суд дійшов висновку, у зв`язку із чим позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, скасування податкової застави майна - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 15.01.2018 р. №2040-13/1309 та від 06.06.2018 р. № про стягнення транспортного податку за 2017 рік у сумі 6250 грн. та за 2018 рік у сумі 25000 грн.

Скасувати обтяження майна - податкову заставу, зареєстровану в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (запис 1 про публічне обтяження у вигляді податкової застави рухомого майна, на яке як платник податків, набуде прав власності у майбутньому) 15.05.2018 року за № 16873065 реєстратором - ГУДФС у Харківській області.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м.Харків, 61057, ).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Тітов