Справа № 725/4803/19
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2019-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

17 вересня 2019 р. м. Чернівці Справа № 725/4803/19

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Анісімов О.В., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Першого відділу Державної виконавчої служби міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області (58023, м. Чернівці, вул. Руська, 183) про визнання протиправними дій та скасування постанови,-

в с т а н о в и в:

27.08.2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівців з позовом до Першого відділу Державної виконавчої служби міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати дії старшого державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Басюк А.В. щодо складання постанови про відкриття виконавчого провадження № 59569056 від 24.07.2019 року про стягнення з нього, ОСОБА_1 , штрафу в сумі 8500 грн. за постановою №0416/40800/19 від 28.03.2019 року, незаконними;

- скасувати постанову старшого державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Басюк А.В. про примусове виконання постанови Чернівецької митниці ДФС №0416/40800/19 від 28.03.2019 року про стягнення з нього, ОСОБА_1 , штрафу в сумі 8500 грн.

Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівців від 28.08.2019 року адміністративну справу № 725/4803/19 передано за підсудністю до Чернівецького окружного адміністративного суду.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано для розгляду судді Чернівецького окружного адміністративного суду Анісімову О.В.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 160, 161, 171 цього Кодексу.

Перевіривши позовну заяви на предмет дотримання вимог встановлених ст. 160, 161, 171 КАС України, суддя зазначає наступне.

Згідно ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Документом про сплату судового збору є оригінал квитанції установи банку або відділення зв`язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" від 08.07.2011 р. № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI).

Згідно ст. 1 цього Закону судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Платники судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом (ч. 1 ст. 2 Закону № 3674-VI).

Відповідно до ст. 3 Закону № 3674-VI судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

За подання до адміністративного суду позову немайнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму на для працездатних осіб. У разі подання позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2019 р." з 1 січня 2019 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1921,00 грн.

При цьому, позивач у позовній заяві зазначив, що чинним законодавством України, зокрема Законом № 3674-VI, передбачено що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

З цього приводу суддя вважає за необхідне зазначити, що особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, визначені ст. 287 КАС України. Дані справи віднесені до окремих категорій термінових адміністративних справ, які розглядаються в порядку позовного провадження (параграф 2 Глави 11 КАС України).

Позивач помилково вважає, що ним оскаржується постанова у справі про адміністративне правопорушення, оскільки, згідно заявлених позовних вимог та доданих до позовної заяви матеріалів, суддею встановлено, що оскаржуваною в даному випадку є постанова старшого державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Басюк А.В. про відкриття виконавчого провадження від 24.07.2019 року ВП№59569056.

Така постанова державного виконавця, в розумінні статті 5 КАС України, є актом індивідуальної дії. А тому, твердження позивача про те, що судовий збір в даному випадку не підлягає сплаті є необґрунтованим та не відповідає вимогам процесуального закону. Цей публічно-правовий спір безпосередньо не пов`язаний із оскарженням постанови у справі про адміністративні правопорушення.

Так, в адміністративному позові позивача об`єднано одну позовну вимогу немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру. У зв`язку із зазначеним, позивач має сплатити судовий збір за одну вимогу немайнового характеру у розмірі 768,40 грн. та за одну вимогу майнового характеру у розмірі 768,40 грн. Разом позивачу належить сплатити судовий збір у розмірі 1536,80 грн. (768,40+768,40).

Окрім цього, відповідно до ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством (ст. 94 КАС України).

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктом 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації "Вимоги до оформлювання документів" (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 р. № 55).

За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається: зі слів "Згідно з оригіналом"; особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища; дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Однак, в порушення вищенаведених вимог, позивачем на засвідчено належним чином копії документів, доданих до позовної заяви та до примірника позовної заяви для відповідача.

Окрім цього, згідно п. 5 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 вказаної вище статті визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Так, згідно п. 1 ч. 2 ст. 287 КАС України щодо справ з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Так, в поданій до суду позовній заяві позивачем зазначено прохання про поновлення пропущеного строку на звернення до адміністративного суду. В обґрунтування даної заяви зазначено те, що із змістом оскаржуваної постанови він ознайомився лише 15.09.2019 року, отримавши її листом від відділу ДВС.

Розглянувши вказане прохання суддя зазначає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Варто зазначити, що позивачем не надано суду будь-яких інших доказів, які б вказували про наявність обставин, які є об`єктивно непереборними та не залежали від волевиявлення позивача і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. Зокрема, позивачем не надано доказів щодо то, що із оскаржуваної постановою він ознайомився саме 15.09.2019 року. За таких обставин не представляється можливим визначити дату виникнення у позивача права на адміністративний позов, а тому неможливо встановити чи дотримано позивачем строк звернення до суду щодо оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження від 24.07.2019 року ВП№59569056. А тому, позивачу слід подати до суду підтвердження отримання оскаржуваної постанови із зазначенням дати такого отримання.

Таким чином, зазначені в позовній заяві причини пропуску строку на звернення до суду суддя не вважає поважними, а тому надає позивачу строк для належного обґрунтування підстав такого пропуску строку на звернення до суду.

Враховуючи вищенаведене, суддя приходить до висновку, що позовна заява подана без додержання вимог ст. 160 та 161 КАС України.

Згідно ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

З огляду на вищенаведене, суддя вважає, що без усунення вказаних вище недоліків, неможливо вирішити питання про відкриття провадження у справі, тому надає позивачеві строк для їх усунення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 169, 241 - 243, 248 КАС України, суддя -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Першого відділу Державної виконавчої служби міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області про визнання протиправними дій та скасування постанови залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали шляхом подання позовної заяви у відповідності до вимог, встановлених статтею 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

3. Роз`яснити, що в разі невиконання вимог ухвали і не усунення недоліків у вказаний строк позовна заява буде вважатися неподаною і буде повернута особі, яка її подала на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О.В. Анісімов