Справа № 140/2248/19
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2019-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 року ЛуцькСправа № 140/2248/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ковальчука В.Д.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дубівської сільської ради Ковельського району Волинської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулася з позовом до Дубівської сільської ради Ковельського району Волинської області (далі Дубівська сільська рада, відповідач) про визнання бездіяльності протиправною щодо ненадання повної та об`єктивної інформації за запитом від 15.07.2019 року в частині надання інформації про перелік незадіяних земельних ділянок і майнових об`єктів (приміщень) комунальної форми власності, які можуть бути передані у користування; перелік земельних ділянок, що пропонуються для здійснення забудови; актуальні списки власників/орендарів місцевих земельних ділянок; перелік об`єктів комунальної власності, які підлягають приватизації; чергу на отримання земельних ділянок із земель комунальної власності, а також щодо неоприлюднення відповідної інформації (даних) на офіційному веб-сайті Дубівської сільської ради та Єдиному державному веб-порталі відкритих даних, зобов`язання надати відповідача повну та об`єктивну інформацію за запитом позивача від 15.07.2019 року в частині надання вищезазначеної інформації та оприлюднити відповідну інформацію (дані) на офіційному веб-сайті Дубівської сільської ради Ковельського району Волинської області та на Єдиному державному веб-порталі відкритих даних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернулася до відповідача із запитом від 15.07.2019 року про отримання публічної інформації. Зокрема, просила надати наступну інформацію: 1) викопіювання з Генерального плану та детального плану території села Дубове (із зазначенням вулиць Сонячна та Вишнева); 2) перелік незадіяних земельних ділянок і майнових об`єктів (приміщень) комунальної форми власності, які можуть бути передані у власність (користування); 3) перелік земельних ділянок, що пропонуються для здійснення забудови; 4) актуальні списки власників/орендарів місцевих земельних ділянок; 5) перелік об`єктів комунальної власності, які підлягають приватизації; 6) черга на отримання земельних ділянок із земель комунальної власності. Однак відповідач не надав повної та об`єктивної інформації на запит. Крім того, позивач зазначає, що їй також не вдалося знайти запитувану інформацію і на офіційному веб-сайті розпорядника інформації Дубівської сільської ради (https://dubivska-gromada.gov.ua/), а також на Єдиному державному веб-порталі відкритих даних (https://data.gov.ua).

Позивач вважає таку бездіяльність відповідача протиправною з огляду на невиконання вимог Закону України Про доступ до публічної інформації та Положення про набори даних, які підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №835.

На підставі наведеного просить позовні вимоги задовольнити та в порядку статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) зобов`язати суб`єкта владних повноважень Дубівську сільську раду подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Крім того, просить стягнути з місцевого бюджету села Дубове Ковельського району на її користь всі документально підтверджені судові витрати у справі.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 23.07.2019 року відкрито провадження у справі за цим позовом та ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.1).

У відзиві на позовну заяву від 16.08.2019 року (вх. №13434/19) представник відповідача заперечує проти позовних вимог, вважає їх незаконними та безпідставними з огляду на те, що запит позивача не відповідав вимогам законодавства, оскільки передбачає створення нової інформації та проведення аналітичної роботи відповідачем (а.с.23-25). Вказує на те, що оскільки відповідач надав наявну у нього інформацію, а у запиті ставилась вимога про надання інформації, яка не була у розпорядження органу місцевого самоврядування, тому такі дії не можуть вважатися бездіяльністю відповідача. Посилання позивача на відсутність запитуваних даних на Єдиному державному веб-порталі відкритих даних (https://data.gov.ua) не може слугувати доказом бездіяльності відповідача, оскільки Дубівська сільська рада не є відповідальною за ведення та наповнення даного порталу.

На підставі наведеного просить відмовити у задоволенні позову повністю.

27 серпня 2019 року на адресу суду за вх. №13817/19 надійшли від позивача додаткові пояснення від 22.08.2019 року (а.с.30-31), в яких позивач звертає увагу на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 13.08.2019 року у справі №369/5491/16-а, де вказано про те, що органи місцевого самоврядування зобов`язані володіти інформацією про земельні ділянки комунальної форми власності, які не надані у користування, що можуть бути використані під забудову для реалізації права на безоплатне отримання у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Оскільки відповідачем не надано запитуваної інформації, і така інформація відсутня на офіційному сайті відповідача та на Єдиному державному веб-порталі відкритих даних, тому позов просить задовольнити та стягнути всі понесені документальні підтверджені судові витрати у справі з місцевого бюджету села Дубове Ковельського району, на підтвердження чого додає до додаткових пояснень документи, що підтверджують понесені витрати на отримання правової допомогу у сумі 5000 грн.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 15 липня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Дубівської сільської ради із запитом на отримання публічної інформації, який подала електронною поштою на офіційну електронну адресу відповідача (а.с.12). Зокрема, просила надати наступну інформацію: 1) викопіювання з Генерального плану та детального плану території села Дубове (із зазначенням вулиць Сонячна та Вишнева); 2) перелік незадіяних земельних ділянок і майнових об`єктів (приміщень) комунальної форми власності, які можуть бути передані у власність (користування); 3) перелік земельних ділянок, що пропонуються для здійснення забудови; 4) актуальні списки власників/орендарів місцевих земельних ділянок; 5) перелік об`єктів комунальної власності, які підлягають приватизації; 6) черга на отримання земельних ділянок із земель комунальної власності.

Листом від 19.07.2019 року № 1098 відповідач надіслав позивачу викопіювання з Генерального плану (суміщеного із детальним планом) с. Дубове (із зазначенням вулиць Сонячна та Вишнева) Ковельського району Волинської області; повідомив про те, що іншої запитуваної інформації в процесі роботи Дубівської сільської ради не створено (а.с.13).

Вважаючи, що Дубівська сільська рада допустила протиправну бездіяльність та не надала їй повну та об`єктивну інформацію за її запитом, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 Конституції України, кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Згідно з ст.2 Закону України Про інформацію основними принципами інформаційних відносин є: гарантованість права на інформацію; відкритість, доступність інформації, свобода обміну інформацією; достовірність і повнота інформації; свобода вираження поглядів і переконань; правомірність одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації; захищеність особи від втручання в її особисте та сімейне життя.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України Про інформацію основними напрямами державної інформаційної політики є: забезпечення доступу кожного до інформації.

Згідно з ч.2 ст.20 Закону України Про інформацію будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1 Закону України Про доступ до публічної інформації, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

За частиною 1 ст. 2 Закону України Про доступ до публічної інформації, метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб`єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.

Згідно з п.1 ч.1 ст.12 Закону України Про доступ до публічної інформації суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст. 13 Закону України Про доступ до публічної інформації розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків;

4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

До розпорядників інформації, зобов`язаних оприлюднювати та надавати за запитами інформацію, визначену в цій статті, у порядку, передбаченому цим Законом, прирівнюються суб`єкти господарювання, які володіють:

1) інформацією про стан довкілля;

2) інформацією про якість харчових продуктів і предметів побуту;

3)інформацією про аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні події, що сталися або можуть статися і загрожують здоров`ю та безпеці громадян;

4) іншою інформацією, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідною інформацією).

Відповідно до ч.4 ст.13 Закону України Про доступ до публічної інформації усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

Як передбачено ч.1 ст.14 цього Закону розпорядники інформації зобов`язані: 1) оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами; 2) систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; 3) вести облік запитів на інформацію; 4) визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; 5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації; 6) надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Відповідно до ст. 2 Закону України Про місцеве самоврядування місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Згідно ст. 4 Закону України Про місцеве самоврядування місцеве самоврядування в Україні здійснюється на принципах, зокрема законності.

Відповідно до ст. 10 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно положень ст. 16 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Частина 3 статті 24 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні визначає, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Згідно з ч.1, 2 ст. 19 Закону України Про доступ до публічної інформації, запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Відповідно до ч.1 ст. 20 Закону України Про доступ до публічної інформації розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України Про доступ до публічної інформації, розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Таким чином, у ст. 22 Закону України Про доступ до публічної інформації визначений вичерпний перелік для відмови у задоволенні запиту на інформацію.

Отже, відповідно до Закону України Про доступ до публічної інформації відмова у задоволенні запиту на інформацію повинна бути мотивованою, тобто у відмові розпорядник інформації зобов`язаний обґрунтувати наявність підстав обмеження у доступі.

Із вищенаведеного листа відповідача від 19.07.2019 року №1098 слідує, що іншої запитуваної інформації, крім викопіювання із Генерального плану (суміщеного із детальним планом) с. Добове (із зазначенням вулиць Сонячна та Вишнева), в процесі роботи Дубівської сільської ради не створено. Тобто, позивачу відмовлено у задоволенні запиту щодо надання публічної інформації, яка є предметом спору з тих підстав, що розпорядник інформації не володіє такою інформацією, оскільки вона не створена.

Відтак, під час розгляду справи судом підлягає дослідженню перелік та види публічної інформації, яку відповідач, як орган місцевого самоврядування, зобов`язаний володіти та надавати запитувачам інформації на відповідні запити, а також оприлюднювати у визначений законом спосіб.

Перелік та види інформації яку розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати визначений в статті 15 Закону України Про доступ до публічної інформації.

Відповідно до ст. 18 вказаного Закону для забезпечення збереження та доступу до публічної інформації документи, що знаходяться у суб`єктів владних повноважень, підлягають обов`язковій реєстрації в системі обліку, що має містити: 1) назву документа; 2) дату створення документа; 3) дату надходження документа; 4) джерело інформації (автор, відповідний підрозділ); 5) передбачену законом підставу віднесення інформації до категорії з обмеженим доступом; 6) строк обмеження доступу до інформації, у разі якщо вона віднесена до інформації з обмеженим доступом; 7) галузь; 8) ключові слова; 9) тип, носій (текстовий документ, плівки, відеозаписи, аудіозаписи тощо); 10) вид (нормативні акти, угоди, рішення, протоколи, звіти, прес-релізи); 11) проекти рішень (доповідні записки, звернення, заяви, подання, пропозиції, листи тощо); 12) форму та місце зберігання документа тощо.

Доступ до системи обліку, що містить інформацію про документ та знаходиться у суб`єкта владних повноважень, забезпечується шляхом: 1) оприлюднення на офіційних веб-сайтах суб`єктів владних повноважень такої інформації, а в разі їх відсутності - в інший прийнятний спосіб; 2) надання доступу до системи за запитами.

Система обліку публічної інформації не може бути віднесена до категорії інформації з обмеженим доступом. Розпорядники інформації несуть відповідальність за забезпечення доступу до системи обліку відповідно до закону.

З комплексного аналізу зазначених норм, можна прийти до висновку, що вимогами чинного законодавства на суб`єктів владних повноважень покладено обов`язок формувати розповсюджувати та забезпечувати доступ осіб до загальнодоступної публічної інформації, яка виникає та створюється в процесі здійснення ними своїх владних, делегованих повноважень, шляхом розміщення та оприлюднення такої інформації у спосіб встановлений законодавством.

Зазначене за своєю суттю і є тим самим механізмом встановленим на забезпечення дотримання суб`єктами владних повноваження права громадян на доступ до публічної інформації.

Згідно з ч.1, 2, 4 ст. 10-1 Закону України Про доступ до публічної інформації публічна інформація у формі відкритих даних - це публічна інформація у форматі, що дозволяє її автоматизоване оброблення електронними засобами, вільний та безоплатний доступ до неї, а також її подальше використання.

Розпорядники інформації зобов`язані надавати публічну інформацію у формі відкритих даних на запит, оприлюднювати і регулярно оновлювати її на єдиному державному веб-порталі відкритих даних та на своїх веб-сайтах.

Публічна інформація у формі відкритих даних є дозволеною для її подальшого вільного використання та поширення.

Будь-яка особа може вільно копіювати, публікувати, поширювати, використовувати, у тому числі в комерційних цілях, у поєднанні з іншою інформацією або шляхом включення до складу власного продукту, публічну інформацію у формі відкритих даних з обов`язковим посиланням на джерело отримання такої інформації.

Перелік наборів даних, що підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних, вимоги до формату і структури таких наборів даних, періодичність їх оновлення визначаються Кабінетом Міністрів України. При цьому до такого переліку Кабінет Міністрів України обов`язково включає інформацію, доступ до якої у формі відкритих даних передбачено законом.

Відповідно до п.5№ ч.1 ст.15 Закону України Про доступ до публічної інформації розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати перелік наборів даних, що оприлюднюються у формі відкритих даних.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №835 затверджено Положення про набори даних, які підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних, яке визначає вимоги до формату і структури наборів даних, що підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних, періодичність оновлення та порядок їх оприлюднення, а також перелік таких наборів даних.

Розпорядники інформації згідно з цим Положенням оприлюднюють у формі відкритих даних набір даних, визначений у переліку наборів даних, які підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних, згідно з додатком, та будь-які інші наявні дані, що відповідають визначенню публічної інформації у формі відкритих даних (пункт 3 Положення).

Набори даних оприлюднюються та регулярно оновлюються розпорядником інформації на Єдиному державному веб-порталі відкритих даних.

У разі внесення змін до переліку наборів даних, які підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних, розпорядник інформації у тримісячний строк з дати набрання чинності такими змінами здійснює їх оприлюднення та подальше оновлення на Єдиному державному веб-порталі відкритих даних.

Відповідно до розділу «Органи місцевого самоврядування» Додатку до Положення про набори даних, які підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року № 409) органи місцевого самоврядування оприлюднюють наступну інформацію, зокрема: перелік незадіяних земельних ділянок і майнових об`єктів (приміщень) комунальної форми власності, які можуть бути передані у користування; перелік земельних ділянок, що пропонуються для здійснення забудови; актуальні списки власників/орендарів місцевих земельних ділянок; перелік об`єктів комунальної власності, які підлягають приватизації; чергу на отримання земельних ділянок із земель комунальної власності.

Отже, з вищезазначеного слідує, що відповідач, як орган місцевого самоврядування, зобов`язаний надавати таку публічну інформацію у формі відкритих даних на запит, оприлюднювати і регулярно оновлювати її на єдиному державному веб-порталі відкритих даних та на своїх веб-сайтах.

Суд вважає безпідставними доводи відповідача про те, що Дубівська сільська рада не володіє запитуваною спірною інформацією, тому що така інформація не створена в процесі її роботи, оскільки орган місцевого самоврядування є розпорядником такої інформації, та який зобов`язаний володіти такою інформацією відповідно до вищенаведених вимог законодавства.

Як встановлено судом, а ні на офіційному веб-сайті відповідача Дубівської сільської ради (https://dubivska-gromada.gov.ua/), а ні на Єдиному державному веб-порталі відкритих даних (https://data.gov.ua) відповідачем не опубліковано даних, щодо яких подано позивачем запит, а також не надано такої інформації позивачу на її запит, крім викопіювання із Генерального плану (суміщеного із детальним планом) с. Добове (із зазначенням вулиць Сонячна та Вишнева).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач, розглядаючи запит позивача, допустив протиправну бездіяльність щодо ненадання повної та об`єктивної інформації на цей запит, хоча був зобов`язаний надати достовірну, точну та повну інформацію.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Дослідивши подані позивачем та відповідачем докази, проаналізувавши заяви позивача та відповідача по суті спору, суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірності своєї бездіяльності.

Враховуючи вищевикладені обставини справи та норми чинного законодавства, керуючись повноваженнями, наданими ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність Дубівської сільської ради щодо ненадання повної та об`єктивної інформації за запитом Ковальчук В.І. від 15.07.2019 року в частині ненадання інформації: про перелік незадіяних земельних ділянок і майнових об`єктів (приміщень) комунальної форми власності, які можуть бути передані у користування, про перелік земельних ділянок, що пропонуються для здійснення забудови; про актуальні списки власників/орендарів місцевих земельних ділянок; про перелік об`єктів комунальної власності, які підлягають приватизації; про чергу на отримання земельних ділянок із земель комунальної власності, а також щодо неоприлюднення відповідної інформації (даних) на офіційному веб-сайті Дубівської сільської ради Ковельського району Волинської області та на Єдиному державному веб-порталі відкритих даних, та зобов`язати відповідача надати повну та об`єктивну інформацію за запитом позивача від 15.07.2019 року в частині надання вищезазначеної інформації та оприлюднити відповідну інформацію (дані) на офіційному веб-сайті Дубівської сільської ради Ковельського району Волинської області та на Єдиному державному веб-порталі відкритих даних

Щодо клопотання позивача, викладеного у прохальній частині позовної заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, то суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Враховуючи те, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду, та виходячи з обставин даної справи, суд не вбачає за необхідне зобов`язувати відповідача подавати звіт про виконання даного рішення суду.

Крім того, відповідно до вимог статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частин першої, третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 2-4 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на правничу допомогу, судом встановлено, що матеріали справи містять документи, що підтверджують витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5000 грн., а саме: договір про надання правової допомоги №б/н від 03 червня 2019 року; акт прийому-передачі виконаних робіт (про надання професійної правничої допомоги) по Договору про надання про надання правової допомоги №б/н від 03 червня 2019 року; рахунок по Договору про надання правової допомоги №б/н від 03 червня 2019 року; квитанція №0.0..1 від 22.08.2019 року (а.с.32-37).

Разом з тим, суд наголошує, що відповідно до ч.5 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Разом з тим, на переконання суду, розрахунок витрат на правову допомогу, який додано до матеріалів справи є необґрунтованим та не відповідає складності справи.

Позивачем не доведено, а судом не встановлено обґрунтованість та фактичний обсяг витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 грн. у даній адміністративній справі, яка є незначної складності, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Водночас, враховуючи обсяг наданих адвокатом послуг згідно договору про надання правової допомоги №б/н від 03 червня 2019 року, суд приходить до висновку про наявність підстав для відшкодування позивачеві за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1000,00 грн.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Дубівської сільської ради Ковельського району Волинської області щодо ненадання повної та об`єктивної інформації за запитом Ковальчук Віри Іванівни від 15 липня 2019 року в частині ненадання інформації про перелік незадіяних земельних ділянок і майнових об`єктів (приміщень) комунальної форми власності, які можуть бути передані у користування, про перелік земельних ділянок, що пропонуються для здійснення забудови; про актуальні списки власників/орендарів місцевих земельних ділянок; про перелік об`єктів комунальної власності, які підлягають приватизації; про чергу на отримання земельних ділянок із земель комунальної власності, а також щодо неоприлюднення відповідної інформації (даних) на офіційному веб-сайті Дубівської сільської ради Ковельського району Волинської області та на Єдиному державному веб-порталі відкритих даних.

Зобов`язати Дубівську сільську раду Ковельського району Волинської області надати повну та об`єктивну інформацію за запитом ОСОБА_1 від 15 липня 2019 року в частині надання інформації про перелік незадіяних земельних ділянок і майнових об`єктів (приміщень) комунальної форми власності, які можуть бути передані у користування; про перелік земельних ділянок, що пропонуються для здійснення забудови; про актуальні списки власників/орендарів місцевих земельних ділянок; про перелік об`єктів комунальної власності, які підлягають приватизації; про чергу на отримання земельних ділянок із земель комунальної власності, та оприлюднити відповідну інформацію (дані) на офіційному веб-сайті Дубівської сільської ради Ковельського району Волинської області та на Єдиному державному веб-порталі відкритих даних.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Дубівської сільської ради Ковельського району Волинської області (45031, Волинська область, Ковельський район, село Дубове, вулиця Ковельська, будинок 60, ) судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1000,00 грн. (однієї тисячі гривень 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, встановленого статтею 295 КАС України, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Відповідач: Дубівська сільська рада Ковельського району Волинської області (45031, Волинська область, Ковельський район, село Дубове, вулиця Ковельська, будинок 60, ).

Суддя В.Д. Ковальчук