Справа № 520/6065/19
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2019-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2019 р. № 520/6065/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Заічко О.В.

при секретареві судового засідання - Мараєвій О.В.,

за участі: представника позивача - Кохана С.М.,

представника відповідача (Головного управління Держгеокадастру у Харківській області) - Варламова Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Селянського Фермерського Господарства "СВІТОЧ" до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області , треті особи - Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, Державний інспектор у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Лабінцева Наталія Євгеніївна про визнання протиправним та скасування припису ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, з урахуванням уточнень, про визнання протиправним та скасування припису.

В обґрунтування позову вказував на незаконність припису та зазначав, що висновки перевірки, за наслідками якого він був складений, суперечать дійсним обставинам.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позов, просив його задовольнити, посилаючись на наведені у ньому обставини.

Представник відповідача проти позову заперечував, просив у задоволенні позову відмовити з огляду на доводи наданого суду відзиву на позов.

Треті особи у судове засідання не прибули, належним чином повідомлялись про дату, час та місце слухання справи.

Суд, на підставі ст. 205 КАС України, вважає можливим розглянути справу без участі третіх осіб.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Контролюючим органом було проведено планову перевірку позивача щодо дотримання ним законодавства у сфері використання та охорони земель, результати якої викладено в акті від 06.06.2019 року № 194/0102АП/02/01/-19.

Перевіркою встановлено наступні порушення позивача: 1) ч.6 ст.55 Закону України "Про землеустрій", 2) ст.ст. 125,126 ЗК України, ст.1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", ч.1 ст.34 Закону України "Про оренду землі"; 3) абз. 4,5 ст. 35 Закону України " Про охорону земель ".

Вказані порушення зроблені, у тому числі, з наданих позивачем на вимогу контролюючого органу документів.

Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та видано припис про усунення порушень від 06.06.2019 року № 194/0119ПР/03/01/-19.

Так, порушення позивача, на усунення яких видано припис полягають у тому, що:

- позивач використовує земельні ділянки приватної форми власності, категорії земель сільськогосподарського призначення: контур № 27 ділянка № 197 (кад. № :03:000:0213) площею 4,7164 га; контур № 26 ділянка № 193 (кад. № :03:000:0208) площею 5,8107 га, які розташовані на території Студенокської сільської ради Ізюмського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за відсутності документів, що посвідчують право власності/користування та їх державну реєстрацію;

- на земельних ділянках категорії земель сільськогосподарського призначення загальною площею 283,75 га, які використовує позивач, відсутні межові знаки встановленого зразка, що унеможливлює фактично встановити межі (поворотні точки) земельних ділянок в натурі ( на місцевості) та ідентифікувати їх;

- виявлено порушення норм нормативів оптимального співвідношення у сівозмінах згідно з Постановою КМУ від 11.02.2010 №164, а саме: перевищуються гранично допустимі нормативи посівів технічної культури - соняшника у відсотках від загальної площі земельних ділянок, які використовуються господарством, а саме: в 2017 - 60%, в 2018 - 51,3%, в 2019 - 35,5%. Вищезазначеною Постановою визначено, що для Північностепового природно-сільськогосподарського регіону оптимальне співвідношення посівів соняшнику у сівозмінах не повинно перевищувати 10% від загальної площі. Агрохімічний паспорт, земельних ділянок не виготовлявся.

Наявність вказаних порушень, як зазначав представник відповідача, призводить до відсутності можливості здійснення контролю за використанням меж земельних ділянок, завдання збитків державі через несплати земельного податку, погіршення стану родючості ґрунтів.

Строк виконання припису - до 05.07.2019 року.

Вказаний припис отримано директором підприємства позивача 06.06.2019 року.

Не погодившись з вказаним приписом, позивач звернувся до суду за його оскарженням, оскільки вважав, що твердження перевіряючого про використання землі без правовстановлюючих документів, спростовується наданими до перевірки доказами; у приписі не вказано спосіб виконання порушень; припис про усунення правопорушень у сфрі використання та охорони земель видано за відсутності відповідного нормативного документа ( порядку).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» ( надалі - Закон) державний нагляд (контроль)- діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходами державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Спосіб здійснення державного нагляду (контролю) - процедура здійснення державного нагляду (контролю), визначена законом.

Згідно з частинами першою та другою статті 2 Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Відповідно до статті 187 Земельного кодексу України контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України.

Приписами статті 188 Земельного кодексу України визначено, що державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом.

Статтею 19 Закону України "Про охорону земель" встановлено, що державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель визначає Закон України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», який спрямований на забезпечення раціонального використання і відтворення природних ресурсів та охорону довкілля.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» об`єктом державного контролю за використанням та охороною земель є всі землі в межах території України.

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державний контроль за дотриманням вимог законодавства України про охорону земель здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Так, згідно положень статті 6 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» до повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, належать зокрема здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю та виконання вимог щодо використання земельних ділянок за цільовим призначенням.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються шляхом здійснюються шляхом, зокрема, проведенням перевірок.

Статтею 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» визначено, що державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право: безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель; давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків; складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності; у разі неможливості встановлення особи правопорушника земельного законодавства на місці вчинення правопорушення доставляти його до органів Національної поліції чи до приміщення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради для встановлення особи порушника та складення протоколу про адміністративне правопорушення; викликати громадян, у тому числі посадових осіб, для одержання від них усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з порушенням земельного законодавства України; передавати до органів прокуратури, органів досудового розслідування акти перевірок та інші матеріали про діяння, в яких вбачаються ознаки кримінального правопорушення; проводити у випадках, встановлених законом, фотографування, звукозапис, кіно- і відеозйомку як допоміжний засіб для запобігання порушенням земельного законодавства України; звертатися до суду з позовом щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок,

строк користування якими закінчився.

Стосовно ключових аспектів спірних правовідносин, суд вказує наступне.

Відносно порушень ч.6 ст.55 Закону України "Про землеустрій" та абз. 4,5 ст. 35 Закону України " Про охорону земель " позивач жодним чином не спростовував таких, тобто, погодився з ними.

Відносно порушень ст.ст. 125,126 ЗК України, ст.1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", ч.1 ст.34 Закону України "Про оренду землі", позивач вказував, що не вчиняв самовільного захоплення земель та зазначав, що ним було укладено ряд договорів оренди землі з громадянами, після смерті яких, як орендодавців, триває процес прийняття спадщини їхніми спадкоємцями ( а.с.76-90).

Крім того, позивач посилався, що умовами вказаних договорів не передбачено їх припинення в разі смерті орендодавця та зазначав, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі ( ч.4 ст.32 Закону України "Про оренду землі").

У свою чергу, суд вказує, що відповідно до статей 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними (ст.1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель").

Частиною 1 ст. 34 Закону України "Про оренду землі" визначено, що у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Аналізуючи наведені нормативні положення, суд відхиляє відповідні посилання позивача та підкреслює, що попри доводів позову, у судовому засіданні представник позивача з відповідними порушеннями погодився, проте через відсутність у приписі чіткого порядку його виконання, вважав такий незаконним.

Відтак, спірний у цій справі припис видано на усунення порушень, з якими погодився позивач, що відповідає положенням статті 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель».

Щодо відсутності у приписі чіткого кола дій, які повинен був вчинити позивач, суд вказує, що ст. 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», який є спеціальним нормативно - правовим актом даних спірних правовідносин, не передбаченого відповідного чіткого обов`язку суб`єкта владних повноважень.

Незрозумілість спірного припису для позивача не свідчить автоматично про його незаконність за факту виявлених порушень.

Крім того, позивач не був позбавлений можливості звернення до контролюючого органу за відповідними роз`ясненнями.

Представник позивача зазначав, що він звертався з цього питання до відповідного органу, проте, доказів вказаного суду не надано.

Посилання позивача, що спірний припис є незаконним, оскільки Порядок оформлення, вручення (надсилання) приписів у разі виявлення порушень земельного законодавства, затверджений Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 19.02.2013 № 104, на час його складення, втратив чинність, суд відхиляє, оскільки складення припису у разі порушень законодавства у сфері використання та охорони земель, у першу чергу, унормовано Законом «Про державний контроль за використанням та охороною земель».

За приписами ч. 1,2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем доведено правомірність оскаржуваного у даній справі припису.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Селянського Фермерського Господарства "СВІТОЧ" (вул. Забольнична, буд. 10,с. Студенок, Ізюмський район, Харківська область,64360, ) до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (вул. Космічна, 21, поверхи 8-9,м. Харків,61145, ) , треті особи - Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, Державний інспектор у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Лабінцева Наталія Євгеніївна про визнання протиправним та скасування припису - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або в порядку, передбаченому п. 15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 16 вересня 2019 року.

Суддя Заічко О.В.