Справа № 120/2485/19-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2019-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Вінниця

13 вересня 2019 р. Справа № 120/2485/19-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Альчук Максим Петрович, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у власних інтересах та інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_4

до: Міністерства оборони України

про: визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_4 до Міністерства оборони України, третьої особи без самостійних вимог на предмет спору ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум членам сім`ї померлого військовослужбовця.

Підставою звернення до суду з даним позовом стало те, що відповідно до приписів Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», позивачі, мають право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю їх члена сім`ї - військовослужбовця ОСОБА_5 . Однак, рішенням Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, відмовлено в призначені одноразової грошової допомоги позивачам, як членам сім`ї померлого, внаслідок настання смерті військовослужбовця під час слідування у відпустку внаслідок комбінованого отруєння етиловим спиртом і клозапіном.

Ухвалою суду від 08.08.2019 року про відкриття провадження у справі відповідно до норм чинного законодавства відповідачу встановлений 15-денний строк для надання відзиву на позов. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 162 КАС України, а також усі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Як свідчать матеріали справи, ухвалу суду про відкриття провадження у адміністративній справі відповідач отримав 13.08.2019 року, однак відзив на адресу суду від Міністерства оборони України направлений лише 10.09.2019 року, який судом не береться до уваги, оскільки, поданий після закінчення встановленого судом строку для подання відзиву. Беручи до уваги приписи ч. 5 ст. 162 КАС України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Судом встановлюється такий строк на подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі.

Разом з відзивом відповідачем подана заява про зупинення провадження по адміністративній справі № 120/2485/19 до набрання законної сили судовим рішенням по кримінальному провадженні № 0001529.

Дослідив матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про зупинення провадження у справі з наступних підстав.

Виходячи зі змісту п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Із зазначених норм випливає, що зупинення провадження у справі обумовлено наявністю справи, що розглядається.

В даному випадку наявне кримінальне провадження №0001529, у якому триває досудове слідство не є підставою для зупинення провадження у цій справі, оскільки відсутнє судове провадження, до набрання законної сили судовим рішенням у справі по якому можливо б було зупинити провадження у цій справі.

Жодних інших підстав, передбачених ст. 236 КАС України, позивач не наводить, а суд не знайшов.

Представник третьої особи до суду надав письмові пояснення, в яких зазначив, що на підставі звернення позивачів із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця ОСОБА_5 було направлено сформований пакет документів до Департаменту фінансів Міністерства оборони України. Про результати розгляду поданої заяви, військовий комісаріат повідомив позивачів, шляхом надіслання витягу з протоколу на їх адресу.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив з наступного.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що відповідно до Указу Президента України від 14.01.2015 року № 15/2015 року «Про часткову мобілізацію» 21.04.2015 року ОСОБА_5 призваний на військову службу.

28.11.2015 року ОСОБА_5 брав участь в забезпеченні та проведенні антитерористичної операції.

З лютого 2016 року проходив військову службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 на посаді головного сержанта-командира відділення автомобільного взводу боєприпасів роти матеріального забезпечення в смт. Очеретне (районі виконання бойових завдань у зоні проведення АТО на території Донецької та Луганської областей). На підставі чого йому надано статус учасника АТО.

Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 11.02.2016 року № 48 старшому сержанту ОСОБА_5 надана відпустка на 16 діб з 12 по 27.02.2016 року

11.02.2019 року ОСОБА_5 вибув з району проведення АТО (смт. Очеретне) у чергову відпустку на 16 діб.

Дорогою до місця проживання (м. Вінниця) 12.02.2016 року близько 07:00 години по АДРЕСА_1 , виявлений труп ОСОБА_5 .

За фактом смерті ОСОБА_5 . Солом`янським управлінням поліції ГУНП в м. Києві порушено кримінальне провадження, та внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань. На даний час досудове розслідування справи триває.

Також, ОСОБА_5 було пограбовано, через що Вінницьким відділом поліції ГУНП у Вінницькій області також порушено кримінальне провадження, досудове розслідування якого триває.

Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 18.02.2016 року старшого сержанта ОСОБА_5 виключено зі списків особового складу військової частини з 18.02.2016 року у зв`язку із смертю.

24.03.2016 року за фактом смерті у відпустці старшого сержанта ОСОБА_5 , військовою частиною проведено службове розслідування. Відповідно акту службового розслідування встановлено, що смерть старшого сержанта настала під час проходження ним військової служби в Збройних силах України. (а.с. 56,57)

Висновком Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи від 15.04.2016 року № 476 встановлено, що смерть ОСОБА_5 настала в результаті отруєння етиловим спиртом і клозапіном (лепонексом). Комбіноване отруєння етиловим спиртом і клозапіном має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що призвели до смерті.

Витягом з протоколу № 364 від 27.11ю.2018 року засіданням військово-лікарської комісії Центрального регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв встановлено, що причина смерті пов`язана з проходженням військової служби.

У червні 2017 року позивачі звернулися до Вінницького міського суду Вінницької області з цивільним позовом до Вінницького об`єднаного міського комісаріату та виконавчого комітету Вінницької міської ради про встановлення факту смерті військовослужбовця під час виконання обов`язків військової служби в районах проведення АТО.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05.07.2017 року у справі № 127/11603/17 позов задоволено. Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 26.10.2017 року рішення суду першої інстанції скасовано, провадження у справі закрито. Рішення набрало законної сили 26.10.2017 року.

04.12.2018 року через Вінницький міський ОВК та Вінницький міський комісаріат, позивачі подали свої заяви зі сформованим пакетом документів для їх спрямування на розгляд Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум.

Відповідно листа від 19.02.2019 року № 12/323, яким позивачів повідомлено про те, що згідно протоколу № 14 від 04.02.2019 року Комісією прийнято рішення про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що смерть старшого сержанта ОСОБА_5 настала під час слідування у відпустку в наслідок комбінованого отруєння етиловим спиртом і клозапіном відповідно до висновку експерта Київського міського клінічного бюро судової медичної експертизи від 12.02.2016 року № 476.

07.03.2019 року позивачі звернулися до Міністерства оборони України, комісії з розгляду питань із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум про надання засвідчених копій документів котрі надавались на розгляд комісії та протоколу № 14 від 14.02.2019 року.

Департамент фінансів Міністерства оборони України 29.03.2019 року повідомив, що для отримання засвідчуваних копій запитуваних документів необхідно звернутись до Вінницького обласного військового комісаріату.

На підставі зазначеного листа Департаменту фінансів України позивачі отримали засвідчені копії запитуваних документів.

Відтак, не погоджуючись з відмовою Комісії Міністерства оборони України від 05.02.2019 року про відмову в призначені одноразової грошової допомоги, позивачі звернулися з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі визначає Закон України "Про соціальний і правових захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 3 даного Закону його дія поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Частиною 1 та п. 1 ч. 2 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" встановлено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.

Відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у п.п. 1-3 п. 2 ст.16 цього Закону.

Відповідно до ч. 6 ст. 16-3 цього Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Згідно з ч. 9 ст. 16-3 Закону, Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, у разі загибелі (смерті) військовослужбовців державою гарантовано виплату одноразової грошової допомоги членам сімей військовослужбовців, які загинули у розмірі, визначеному ст. 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві визначає Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975.

Відповідно до п. 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є:

- у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть;

- у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Згідно з п. 4 цього Порядку № 975, одноразова грошова допомога призначається у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, якщо смерть настала:

1) під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби;

2) у період проходження військовослужбовцем військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби;

3) під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві військовозобов`язаним та резервістом, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори.

Пунктами 12, 13 цього Порядку № 975 визначено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в п. 10 і 11цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Відтак, відмовляючи у призначенні спірної допомоги, Міністерство оборони України, як зазначено вище, виходило з того, що смерть військовослужбовця настала під час слідування у відпустку внаслідок комбінованого отруєння етиловим спиртом і клозапіном, посилаючись на ч. 1 ст. 16-4 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Так, відповідно до ч. 1 ст. 16-4 даного Закону, призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком:

а) вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення;

б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;

в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);

г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

Аналогічні норми містяться в п. 19 зазначеного вище Порядку № 975.

Проаналізувавши зміст наведених норм, суд дійшов до висновку, що зазначена допомога не призначається з підстав, наведених цими нормами, лише у випадку, якщо смерть військовослужбовця є наслідком його перебування у стані алкогольного сп`яніння, а саме вчинення ним певних активних дій у стані алкогольного сп`яніння, які безпосередньо призвели до смерті (загибелі). Водночас, сам факт перебування військовослужбовця у стані алкогольного сп`яніння на час настання смерті не визначається вказаними нормами права як підстава для відмови у призначенні одноразової грошової допомоги.

Тобто, на думку суду, в такому випадку необхідно встановити причинно-наслідковий зв`язок між станом сп`яніння військовослужбовця та його смертю (загибеллю).

Матеріали справи свідчать, що 2016 року ОСОБА_5 проходив військову службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 на посаді головного сержанта командира відділення автомобільного взводу підвозу боєприпасів роти матеріального забезпечення в смт. Очеретне (районні виконання бойових завдань у зоні проведення АТО на території Донецької та Луганської областей). Мав статус учасника АТО.

Під час слідування у чергову відпустку на 16 діб в м. Києві виявлено труп ОСОБА_5 .

Відповідно до статті 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до Наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 від 24.03.2016 року, заступником начальника штабу проведено службове розслідування за фактом смерті у відпустці сержанта ОСОБА_5 . Згідно Акту службового розслідування вказано про те, що смерть старшого сержанта ОСОБА_5 настала під час проходження ним військової служби в Збройних Силах України.

Судом встановлено, що у протоколі засідання комісії Міністерства оборони з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 04.02.2019 року зазначено: "розглянувши подані документи, комісія дійшла висновку про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги: матері, дружині та двом дочкам померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 в наслідок смерті, пов`язаної з проходженням військової служби, старшого сержанта ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), оскільки смерть настала під час слідування у відпустку в наслідок комбінованого отруєння етиловим спиртом і клозапіном, що підтверджено висновком експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи від 12.02.2016 року № 476.

Разом з тим при вирішенні питання про призначення одноразової грошової допомоги позивачам відповідач посилався на висновком експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи від 12.02.2016 року № 476.

Однак, при вирішенні вказаного питання відповідачем не були враховані і взагалі не надано оцінки таким документам, як Акт службового розслідування за фактом смерті у відпустці старшого сержанта ОСОБА_5 , у якому визначені обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність чи знімають вину та зазначено, що смерть ОСОБА_5 настала під час проходження ним військової служби в Збройних Силах України. Не враховано, витяг з протоколу засідання Військово лікарської комісії Центрального регіону з визначенням причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у якому встановлено, що отруєння та причина смерті, так, пов`язані з проходженням військової служби. Також, не було звернуто увагу на відповіді Солом`янського управління поліції Головного управління поліції у місті Києві із наданою інформацією на запит позивачів, із зазначенням, що в матеріалах кримінального провадження відсутні фактичні дані, згідно яких можливо стверджувати, що смерть ОСОБА_5 настала у зв`язку із вчиненням ним кримінального правопорушення, адміністративного правопорушення або є наслідком вчинення ним діяння у стані сильного алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або умисного нанесення собі тілесного ушкодження чи самогубства. Також, у відповіді зазначено про те, що досудове розслідування триває, а отже висновок відповідача про те, що відповідно до ст. 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється, якщо загибель (смерть), військовослужбовця є наслідком вчинення дій у стані алкогольно сп`яніння, є передчасним та необгрунтованим, оскільки, як свідчать матеріали справи, кримінальні провадження не закриті а рішення із встановленими фактами по них відсутні.

Крім того, суд зазначає, що у висновку експерта визначено, що смерть ОСОБА_5 настала від комбінованого отруєння етиловим спиртом і клозапіном (лепонексом) а також, вказано, про те, що комбіноване отруєння етиловим спиртом і клозапіном, яке призвело до смерті ОСОБА_6 має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм ознаки для життя. Після розвитку комбінованої токсичної дії вказаних препаратів здійснення ОСОБА_5 «активних самостійних дій» малоймовірне. Також суд звертає увагу та той факт, що у висновку експерта не встановлено алкогольну інтоксикацію загиблого, якою можна було б підтвердити період вживання алкогольних напоїв (якщо така обставина мала місце).

Також суд зазначає, що у наведених вище документах вказано, що смерть сержанта ОСОБА_5 настала під час проходження ним військової служби в Збройних Силах України.

Тобто не врахування усіх зазначених фактів та не дослідження достовірних обставин не може вважатися обґрунтованою підставою для висновку, що смерть військовослужбовця є наслідком вчинення дій у стані алкогольного сп`яніння і, як наслідок, про відмову у виплаті грошової допомоги позивачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. В той же час згідно з ч. 2 ст. 71 цього Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Міністерство оборони України не довело беззаперечних доказів, які б свідчили, що його рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги позивачу у зв`язку із загибеллю ОСОБА_5 прийняте обґрунтовано та з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення для його прийняття. А відтак, суд приймає рішення за наявними матеріалами у справі.

З таких обставин суд вважає що, наявні підстави для задоволення позову про визнання протиправними та скасування рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (у формі витягу з протоколу № 14 від 04.02.2019 року засідання Комісії) про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги позивачам - членам сім`ї (матері, дружині та двом дочкам) померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 в наслідок смерті, пов`язаної з проходженням військової служби, старшого сержанта ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази, наявні у справі, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову.

У зв`язку з тим, що позивачі звільнені від сплати судового збору, відсутні підстави для його відшкодування.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (ідент.номер НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 (ідент.номер НОМЕР_3 ), ОСОБА_3 (ідент.номер НОМЕР_4 ) у власних інтересах та інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_4 (ідент.номер НОМЕР_5 ) ( АДРЕСА_2 ) до Міністерства оборони України (пр-т Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168, ), третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_3 ) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправним і протиправними та скасувати рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (у формі витягу з протоколу № 14 від 04.02.2019 року засідання Комісії) про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги позивачам - членам сім`ї (матері, дружині та двом дочкам) померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок смерті, пов`язаної з проходженням військової служби, старшого сержанта ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Зобов`язати Комісію Міністерства оборони України з розгляду питань пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, повторно розглянути питання щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги членам сім`ї (матері - ОСОБА_1 ; дружині - ОСОБА_3 ; дочці - ОСОБА_2 та дочці - ОСОБА_4 ) внаслідок смерті12.02.2016 року, пов`язаної з проходженням військової служби, старшого сержанта ОСОБА_5 (Вінницький ОВК).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Альчук Максим Петрович