Справа № 540/1349/19
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2019-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/1349/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гомельчука С.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Амалтея Трейд" до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним рішення та податкового повідомлення рішення,

встановив:

05.07.2019 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Амалтея Трейд» (далі - позивач, ТОВ «Амалтея Трейд») до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі - відповідач 1, ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі), Державної фіскальної служби України (далі - відповідач 2, ДФС України) про визнання неправомірним рішення від 27.06.2019 року № 29310/6/99-99-1104-02-25 та скасування податкового повідомлення рішення від 12.04.2019 року № .

Обґрунтовуючи свою правову позицію, позивач зазначає, що в період з 12.03.2019 року по 18.03.2019 року проводилась документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Амалтея Трейд» з питань дотримання вимог валютного законодавства по таким зовнішньоекономічним контрактам: від 22.03.2018 року № 45, укладеним з ООО «СВ - Мироторг» (Республіка Беларусь); від 11.05.2018 р. № 60, укладеним з ОО «Бел Алматея» (Республіка Беларусь) за період з 11.05.2018 р. по 18.03.2019 р. За результатами перевірки було складено Акт № 44/21-22-14-02/36130219 від 25.03.2019 року. На думку позивача по контракту від 22.03.2018 року № 45, укладеному з нерезидентом ТОВ «СВ - Мироторг» та по контракту від 11.05.2018 р. № 60, укладеному з ТОВ «Бел Алматея», дотримані вимоги Закону України «Про валюту та валютні операції», адже валютна виручка по вказаним контрактам зарахована на поточний валютний рахунок підприємства у законодавчо встановлений строк розрахунків. 12.04.2019 року на підставі Акта перевірки винесено податкове повідомлення-рішення № про застосування пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконання зобов`язання та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства у сумі 49057,16 грн. 26.04.2019 року позивачем подано скаргу на податкове повідомлення-рішення № до Державної фіскальної служби України. Рішенням Державної фіскальної служби України від 23.05.2019р. №23711/6/99-99-11-04-02-25 строк для розгляду скарги продовжено до 01.07.2019 року включно. Дане рішення направлено позивачу 23.05.2019р. Рішенням Державної фіскальної служби України від 27.06.2019 року № 29310/6/99-99-11-04-02-25 у задоволенні скарги ТОВ «Амалтея Трейд» відмовлено. Позивач вважає, що Державна фіскальна служба України порушила строки, встановлені п. 56.8 ст. 56 ПК України, тому скаргу від 26.04.2019 року вважає повністю задоволеною на його користь, а податкове повідомлення-рішення від 12 квітня 2019 року № таким, що підлягає скасуванню з 23.05.2019р.

Ухвалою від 08.07.2019 року по справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання на 01.08.2019 року.

30.07.2019 року відповідач подав до суду письмовий відзив, в якому позовні вимоги не визнає з таких підстав. На підставі Акта документальної позапланової виїзної перевірки від 25.03.2019 року № 44/21-22-14-02/36130219 відповідачем складено податкове повідомлення- рішення від 12.04.2019 року № про сплату 49057,16 грн. За результатами перевірки виявлено порушення підприємством вимог ст. 1 Закону України від 23.09.1994р. № 185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», а саме валютна виручка зарахована на поточний валютний рахунок підприємства з порушенням законодавчо встановленого строку (180 календарних днів). При розгляді скарги позивача податковим органом не порушено строки, передбачені п. 56.8 ст. 56 ПК України, оскільки скарга позивача була отримана 03.05.2019 року.

Протокольною ухвалою від 01.08.2019 року судове засідання вирішено відкласти на 03.09.2019 року.

Протокольною ухвалою від 03.09.2019 року судове засідання відкладено на 10.09.2019 року.

У судове засідання представник позивача та представник відповідача 2 не з`явилися проте, були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи належним чином. Представник відповідача 1 подав до суду заяву про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 205 КАС України).

Частиною 9 ст. 205 КАС України визначено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до положень частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином суд вважає за можливе розглянути справу у порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, судом встановлено.

Між ТОВ «Амалтея Трейд» та нерезидентом ООО «СВ-Мироторг» (Республіка Беларусь) було укладено експортний контракт від 22.03.2018 року № 45 про реалізацію мішків поліпропіленових тканих, на виконання умов якого підприємством було здійснено відвантаження товару на загальну суму 104 330,00 дол. США, що засвідчено митними деклараціями.

Між ТОВ «Амалтея Трейд» та нерезидентом ООО «БелАмалтея» було укладено експортний контракт від 11.05.2018р. № 60 про реалізацію мішків поліпропіленових тканих з поліетиленовим вкладишем, на виконання умов якого підприємством було здійснено відвантаження товару на суму 35 700,00 дол. США, що засвідчено митною декларацією від 04.06.2018р. № 3205.

На підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України та відповідно до наказу Головного управління ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі від 11.03.2019 року № 345, посадовими особами відповідача проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Амалтея Трейд» з питань дотримання вимог валютного законодавства по зовнішньоекономічним контрактам: від 22.03.2018 № 45 за період з 22.03.2018 по 18.03.2019 р. р., укладеним з ООО «СВ-Мироторг» (Республіка Беларусь); від 11.05.2018 № 60, укладеним з ООО «БелАмалтея» (Республіка Беларусь) за період з 11.05.2018 по 18.03.2019 р. р.

За результатами перевірки складено Акт № 44/21-22-14-02/36130219 від 25.03.2019 року, яким встановлено порушення ТОВ «Амалтея Трейд» статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (із змінами та доповненнями), в результаті чого по експортному контракту від 22.03.2018 року № 45, укладеному з ООО «СВ- Мироторг» (Республіка Беларусь) валютна виручка зарахована на поточний валютний рахунок підприємства з порушенням строку розрахунків (180 днів):

- на суму 2500,00 дол. США по строку 02.12.2018р. зараховано 07.12.2018р.;

- на суму 1000,00 дол. США по строку 02.12.2018р. зараховано 29.12.2018р.;

- на суму 3224,00 дол. США по строку 02.12.2018р. зараховано 16.01.2019р.;

- на суму 9500,00 дол. США по строку 04.02.2019р. зараховано 13.02.2019р.;

- на суму 1500,00 дол. США по строку 04.02.2019р. зараховано 18.02.2019р.;

- на суму 3000,00 дол. США по строку 04.02.2019р. зараховано 28.02.2019р.;

- на суму 1500,00 дол. США по строку 04.02.2019р. зараховано 11.03.2019р.;

- на суму 4378,00 дол. США по строку 04.02.2019р. зараховано 14.03.2019р.

Валютна виручка на суму 16,00 дол. США по строку 04.02.2019 року від нерезидента не надійшла.

По контракту від 11.05.2018 року № 60, укладеного з ООО «БелАмалтея» (Республіка Беларусь), валютна виручка на суму 1602,00 дол. США по строку 01.12.2018 р. зарахована на поточний валютний рахунок підприємства з порушенням законодавчо встановленого строку розрахунків (180 днів) - 06.12.2018 р.

На підставі Акта перевірки ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі 12.04.2019 року було винесено податкове повідомлення-рішення № про застосування пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконання зобов`язання та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства у сумі 49057, 16 грн.

На підставі висновків Акта перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення- рішення № від 12.04.2019р., яким на підставі ч. 5 ст. 13 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» позивачу нарахована пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД в розмірі 49057,16 грн.

27.04.2019 року товариство оскаржило спірне податкове повідомлення-рішення до ДФС України (поштове відправлення № 889).

23.05.2019 року ДФС України направило на адресу позивача рішення про продовження строку розгляду скарги № 23711/6/99-99-11-04-02-25.

27.06.2019 року ДФС України винесла рішення про результати розгляду скарги №29310/6/99-99-11-04-02-25, яким товариству відмовлено в задоволенні скарги, а спірне податкове повідомлення-рішення залишено без змін.

Позивач вважає спірне податкове повідомлення-рішення та рішення про результати розгляду скарги протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Факт наявності дебіторської заборгованості по зовнішньоекономічним контрактам від 11.05.2018 року № 60 та від 22.03.2018 року № 45 понад передбачений законодавством строк, товариством не оскаржується.

Оскаржується нарахована податковим органом пеня за порушення розрахунків в іноземній валюті та порушення податковим органом при розгляді скарги товариства приписів п. 56.8 ст. 56 ПК України.

Вирішуючи даний спір суд виходить із наступного.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (п. 1.1 ст. 1 ПКУ).

Щодо порушення позивачем термінів розрахунків у сфері ЗЕД суд зазначає наступне.

Відповідно п. 2 ст. 16 Закону України «Про валюту та валютні операції» Закон України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» № 185/94-ВР від 23.09.1994 року (далі - Закон №185/94-ВР) визнано таким, що втратив чинність з дня введення в дію цього Закону.

Цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію через сім місяців з дня набрання ним чинності (п.1 ст.16 Закон України «Про валюту і валютні операції», далі - Закон № 2473-VIII).

Закон № 2473-VIII введено в дію з 07.02.2019 року, отже, починаючи з 07.02.2019 року правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ, а також відповідальність за порушення ними валютного законодавства, встановлюється Законом №2473-VIII.

Органами валютного нагляду відповідно до цього Закону є Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику. Органи валютного нагляду в межах своєї компетенції здійснюють нагляд за дотриманням резидентами та нерезидентами валютного законодавства (ч. 4 ст. 11 Закону №2473-VIII).

При цьому, аналізуючи норми Закону № 2473-VIII, можна дійти до висновку про відсутність законодавчо встановлених строків зарахування виручки резидентів на їх валютні рахунки в уповноважених банках.

Водночас відповідно до частини 1 статті 13 Закону № 2473-VIII Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання (ч. 2 статті 13 Закону № 2473-VIII).

Частиною 5 статті 16 Закону № 2473-VIII встановлено, що Національному банку України не пізніше ніж за 30 календарних днів до дня введення в дію цього Закону необхідно, зокрема, привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом та забезпечити прийняття нормативно-правових актів, необхідних для його реалізації.

Відповідно до статті 56 Закону України "Про Національний банк України" Національний банк видає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов`язковими для органів державної влади і органів місцевого самоврядування, банків, підприємств, організацій та установ незалежно від форм власності, а також для фізичних осіб.

Нормативно-правові акти Національного банку видаються у формі постанов Правління Національного банку, а також інструкцій, положень, правил, що затверджуються постановами Правління Національного банку. Вони не можуть суперечити законам України та іншим законодавчим актам України і не мають зворотної сили, крім випадків, коли вони згідно із законом пом`якшують або скасовують відповідальність.

При цьому, відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно- правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України в рішенні від 09.02.1999 року № 1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) дійшов висновку, що положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно- правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

Таким чином, граничні строки за розрахунками по операціях з експорту та імпорту товарів, які були встановлені Законом № 185/94-ВР, та які до моменту набрання чинності Законом № 2473-VIII було порушено, застосовуються строки у відповідності до вимог Закону № 185/94-ВР.

Позивач не заперечує, що ним порушено строки по розрахункам за контрактами від 22.03.2018 року № 45 та від 11.05.2018 року № 60, натомість товариство вказує, що строки розрахунків за спірні періоди повинні регулюватись вже новим Законом № 2473-VIII, оскільки він пом`якшує та скасовує відповідальність для товариства. На підтвердження своєї позиції товариство посилається на ст.58 Конституції Україна та на рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 року № 1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно- правових актів).

Суд не погоджується з позицією товариства з наведених вище підстав та вважає її наслідком помилкового тлумачення норм законодавства.

Стосовно порушення відповідачем приписів п. 56.8 ст. 56 ПК України при прийнятті рішення про продовження строку розгляду скарги від 23.05.2019 року № 23711/6/99-99-11- 04-02-25 та, як наслідок, скасування рішення про результати розгляду скарги від 27.06.2019 року № 29310/6/99-99-11-04-02-25 та спірного податкового повідомлення-рішення, суд враховує наступне.

Контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку (п. 56.8 ст. 56 ПК України).

Керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20- денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті.

Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

Скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення 20- денного строку, зазначеного в абзаці першому цього пункту (п. 56.9 ст. 56 ПК України).

Прості та рекомендовані поштові відправлення, повідомлення про надходження поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, періодичні друковані видання, адресовані юридичним особам, можуть доставлятися з використанням абонентських поштових скриньок, що встановлюються на перших поверхах приміщень чи інших доступних для цього місцях або у канцелярії, експедиції тощо, розміщені на перших поверхах приміщень, чи видаватися в приміщеннях об`єкта поштового зв`язку представникам юридичних осіб, уповноваженим на одержання пошти (абз. 2 п. 94 Правил надання послуг поштового зв`язку).

Відповідно до пункту 2 розділу VII Порядку оформлення і подання скарг платниками податків та їх розгляду контролюючими органами (затверджений наказом Міністерства фінансів України 21.10.2015 року № 916, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 23.12.2015 року за № 1617/28062) реєстрація скарги відбувається в день її надходження до контролюючого органу. Відмова у прийнятті скарги платника податків забороняється.

З офіційного сайту http://ukrposhta.ua за пошуком поштового відправлення 889 (скарга товариства від 26.04.2019 року) встановлено, що 02.05.2019 року о 19:52 год. поштове відправлення вручено за довіреністю представнику ДФС.

Режим роботи ДФС України передбачає, що установа працює з понеділка по четвер з 09:00 год. до 18:00 год., в п`ятницю - з 09:00 до 16:45.

Таким чином, поштове відправлення було отримане представником ДФС України вже після закінчення робочого дня 02.05.2019 року, а тому воно зареєстроване ДФС України 03.05.2019 року.

Суд звертає увагу, що ДФС України отримавши скаргу 03.05.2019 року, не вийшла за межі 20 денного строку при винесенні рішення про продовження строку розгляду скарги.

З огляду на те, що до спірних правовідносин застосовуються приписи Закону №185/94-ВР, ДФС України не порушила приписи п. 56.8 ст. 56 ПК України, а інших підстав для визнання протиправним та скасування спірного податкового повідомлення-рішення та рішення про результати розгляду скарги, позивач не наводить, нарахування позивачу пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД за податковим повідомленням-рішенням від 12.04.2019 року № , як і рішення від 27.06.2019 року № 29310/6/99-99-1104-02-25 є правомірними.

Окремо суд звертає увагу, що позивач цілком визнає недотримання термінів зарахування валютної виручки на валютний рахунок товариства.

Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 74 КАС України)

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.».

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч. 1 ст. 90 КАС України).

Позивач належними доказами не підтвердив правомірність своїх вимог.

У відповідності до приписів ст. 139 КАС України, судовий збір у даному випадку не повертається.

Керуючись ст. ст. 2, 6-9, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Амалтея Трейд" (, 73000, м. Херсон, вул. П. Орлика, 32) до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (, 73026, м. Херсон, просп. Ушакова, 75), Державної фіскальної служби України (, 04053, м. Київ, Львівська площа, 8) про визнання протиправним рішення та податкового повідомлення рішення, відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Гомельчук С.В.

кат. 108070100