Справа № 400/406/19
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2019-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2019 р.м.ОдесаСправа № 400/406/19
Головуючий в 1 інстанції: Устинов І. А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Димерлія О.О.,
судді Єщенка О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Миколаївської митниці ДФС на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 травня 2019 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Скін Маркет» до Миколаївської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2019 року ТОВ «Скін Маркет» (надалі позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Миколаївської митниці ДФС (надалі відповідач, митниця), в якому просило визнати протиправними та скасувати прийняті відповідачем рішення про відмову в прийнятті митних декларацій, викладених у картках відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а саме:

по Фірмі «Codyeco S.p.a.» Італія:

- картка відмови №UА504080/2018/00017 та рішення №UА504080/2018/000049/1 від 30.11.2018 року;

- картка відмови №UА504070/2018/00086 та рішення №UА504070/2018/000059/2 від 22.12.2018 року;

- картка відмови №UА504070/2018/00085 та рішення №UА504070/2018/000058/2 від 20.12.2018 року;

- картка відмови №UА504080/2018/00012 та рішення №UА504080/2018/000045/2 від 21.11.2018 року;

- картка відмови №UА504080/2018/00018 та рішення №UА504080/2018/000050/2 від 30.11.2018 року;

- картка відмови №UА504070/2018/00064 та рішення №UА504070/2018/000029/2 від 16.10.2018 року;

- картка відмови №UА504070/2018/00069 та рішення №UА504070/2018/000035/2 від 25.10.2018 року;

- картка відмови №UА504070/2018/00087 та рішення №UА504070/2018/000060/2 від 20.12.2018 року;

- картка відмови №UА504070/2018/00074 та рішення №UА504070/2018/000040/2 від 08.11.2018 року;

- картка відмови №UА504070/2018/00076 та рішення №UА504070/2018/000041/2 від 13.11.2018 року;

- картка відмови №UА504080/2018/00013 та рішення №UА504080/2018/000046/2 від 21.11.2018 року;

- картка відмови №UА504070/2018/00074 та рішення №UА504070/2018/000040/2 від 08.11.2018 року;

- картка відмови №UА504080/2018/00010 та рішення №UА504080/2018/000043/2 від 20.11.2018 року;

- картка відмови №UА504080/2018/00014 та рішення №UА504080/2018/000047/2 від 22.11.2018 року;

- картка відмови №UА504080/2018/00016 та рішення №UА504080/2018/000048/2 від 27.11.2018 року;

- картка відмови №UА504070/2018/00079 та рішення №UА504070/2018/000051/1 від 03.12.2018 року;

- картка відмови №UА504080/2018/00019 та рішення №UА504080/2018/000056/2 від 11.12.2018 року;

- картка відмови №UА504080/2019/00001 та рішення №UА504080/2019/000002/1 від 15.01.2019 року;

- картка відмови №UА504070/2019/00005 та рішення №UА504070/2019/000005/2 від 30.01.2019 року;

- картка відмови №UА504070/2019/00006 та рішення №UА504070/2019/000006/2 від 30.01.2019 року;

- картка відмови №UА504080/2019/00002 та рішення №UА504080/2019/000003/2 від 18.01.2019 року;

- картка відмови №UА504070/2019/00001 та рішення №UA504070/2019/000001/2 від 10.01.2019 року;

- картка відмови №UA504070/2019/00003 та рішення №UA504070/2019/000004/2 від 25.01.2019 року;

по Фірмі «GSC GROUP S.P.A.» Італія:

- картка відмови №UA504070/2018/00081 та рішення №UA504070/2018/000053/2 від 05.12.2018 року;

- картка відмови №UA504080/2018/00009 та рішення №UA504080/2018/000039/2 від 08.11.2018 року;

по Фірмі «TFL ITALIA S.p.A.» Італія:

- картка відмови №UA504070/2018/00082 та рішення №UA504070/2018/000054/2 від 05.12.2018 року.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що відповідачем всупереч вимогам ст.55 МК України не наведено наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом, а також обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування. За таких обставин прийняті відповідачем Рішення викладені у Картках відмови є необґрунтованими, протиправними та підлягають скасуванню, а надмірно сплачені кошти за неправомірним рішенням підлягають поверненню

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 13.05.2019 року позов задоволено повністю.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, відповідно до ст.257 КАС України.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти по справі нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Скін маркет» є юридичною особою, що займається торгівлею хімічними матеріалами, закупаючи товари як на території України, так і за її межами безпосередньо у виробників.

Позивач за період з 08.11.2018 року по 30.01.2019 року пред`явив до митного оформлення імпортовані ним хімічні матеріали (надалі - Товар), придбані у фірм виробників, за контрактом №380/SM-40 від 21.12.2016 року з Фірмою «Codyeco S.p.a.» (Італія), за контрактом №380/SM-47 від 27.12.2016 року з Фірмою «GSC GROUP S.P.A.» (Італія), та за контрактом №380/SM-37 від 30.11.2016 року з Фірмою «TFL ITALIA S.p.A.» (Італія).

З метою митного оформлення зазначених Товарів позивач подав до відповідача електронні вантажні митні декларації, в оформленні яких позивачу було відмовлено. Згідно митних декларацій (надалі - МД) позивачем було скореговано вартість товару на суму 126573,89 грн., в яких вартість товару по графі 12 МД визначалась за ціною договору та інвойсу за офіційним курсом НБУ на дату митного оформлення.

Для підтвердження митної вартості позивачем у відповідності до ч.2 ст.58 МК України разом із вантажними митними деклараціями було надано пакет документів: відповідні контракти з контрагентами, комерційні інвойси та міжнародні товарно-транспорті накладні. Митна вартість товару у МД обрахована та вказана у графі 12 декларації за методом визначення митної вартості за ціною договорів (контрактів) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, у відповідності до вимог ст.ст.51, 53, 57, 58 МК України. З метою митного оформлення зазначених товарів позивач подав до відповідача електронні вантажні митні декларації в яких вартість товару по графі 12 МД визначив за ціною договору та інвойсу разом по МД за офіційним курсом НБУ на дату митного оформлення товару.

Однак, відповідач спірними Рішеннями визначив іншу вартість товарів на підставі ст.53, ст.57, ст.64 МК України у зв`язку з тим, що на його думку подані документи містять розбіжності, неточності, не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу, не надано всі відомості щодо ціни товару. Позивач на підставі ст.55 МК України звернувся до відповідача про випуск товарів у вільний обіг під гарантійне зобов`язання та подав МД а саме: UА504080/2018/001238 від 08.11.2018 року; UА504070/2018/202464 від 08.11.2018 року; UА504070/2018/202491 від 13.11.2018 року; UА504080/2018/001280 від 20.11.2018 року; UА504070/2018/202539 від 20.11.2018 року; UА504070/2018/202555 від 21.11.2018 року; UА504080/2018/001294 від 22.11.2018 року; UА504080/2018/001297 від 22.11.2018 року; UА504080/2018/001314 від 27.11.2018 року; UА504080/2018/001325 від 30.11.2018 року; UА504070/2018/202642 від 30.11.2018 року; UА504080/2018/001326 від 30.11.2018 року; UА504070/2018/202652 від 03.12.2018 року; UА504070/2018/202661 від 03.12.2018 року; UА504070/2018/202683 від 05.12.2018 року; UА504070/2018/202684 від 05.12.2018 року; UА504080/2018/001363 від 11.12.2018 року; UА504070/2018/202752 від 18.12.2018 року; UА504070/2018/202782 від 20.12.2018 року; UА504070/2018/202783 від 20.12.2018 року; UА504070/2018/202785 від 20.12.2018 року; UА504070/2019/200016 від 10.01.2019 року; UА504070/2019/200024 від 15.01.2019 року; UА504070/2019/200039 від 16.01.2019 року; UА504080/2019/200054 від 18.01.2019 року; UА504070/2019/200089 від 22.01.2019 року; UА504070/2019/200124 від 25.01.2019 року; UА504070/2019/200125 від 28.01.2019 року; UА504070/2019/200158 від 30.01.2019 року; UА504070/2019/200160 від 30.01.2019 року; в яких митна вартість була зазначена відповідно до рішень відповідача про коригування митної вартості та, відповідно, сплатили збільшену суму митних платежів в розмірі 126573,89 грн. Позивач вважає, що прийняті відповідачем рішення про відмову в митному оформлені, викладені в картках відмови та рішеннях про збільшення митної вартості суперечать вимогам чинного законодавства України.

Позивач вважає, що обґрунтування застосування відповідачем методу визначення митної вартості товару за ціною договору щодо ідентичних товарів та за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів (ст.64 МК України) містить формальний характер.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що спірні рішення не відповідають чинному законодавству, оскільки в останніх відсутня інформація щодо розбіжностей з задекларованих позивачем числових значеннях складових митної вартості, що могли вплинути на митну вартість товарів.

Колегія суддів погоджується з цим висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ст.53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до положень ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний:

1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;

3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування;

4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно зі ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Отже, з наведених норм вбачається, що митний орган має виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості та в разі виникнення сумніву щодо правильності зазначеної митної вартості товару має повноваження витребувати додаткові документи, які дають змогу об`єктивно підтвердити заявлену декларантом митну вартість.

Разом з цим, у разі незгоди із заявленою декларантом митною вартістю, митний орган зобов`язаний провести консультацію з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та послідовного вибору методів, з обґрунтуванням причин неможливості застосування кожного з попередніх методів.

Також, наведеними нормами передбачено, що витребування митним органом додаткових документів має відбуватися у випадку наявності обґрунтованого сумніву у достовірності поданих декларантом відомостей.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

При цьому, як було встановлено судом першої інстанції та з чим погоджується суд апеляційної інстанції, документи надані позивачем для митного оформлення товару не містять розбіжностей, в них відсутні ознаки підробки та вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари.

Крім цього, відповідачем в спірних Рішеннях не наведено наявну в митного органу інформацію, що могли вплинути на ціну товарів, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття відповідних рішень, що суперечить вимогам ч.2 ст.55 МК України.

Таким чином, враховуючи наведене, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про задоволення позову, оскільки позивачем доведено та матеріалами справи підтверджено, що надані для митного оформлення товару документи не містять розбіжностей, в них відсутні ознаки підробки та вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари, та що підтверджують можливість визначення митної вартості за першим методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів.

Відповідач не спростував контрактну ціну товару, а також не підтвердив об`єктивну неможливість на підставі наданих позивачем документів визначити ціну та рівень митної вартості товару за ціною контракту.

Отже, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Дану справу було розглянуто судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).

Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Миколаївської митниці ДФС залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 травня 2019 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Кравченко К.В.
Судді Димерлій О.О. Єщенко О.В.