Справа № 431/4597/19
Суддя: Колядов В. Ю.
Дата ухвалення: 2019-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 431/4597/19
Провадження № 2-а/431/52/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2019 року м. Старобільськ

Старобільський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Колядова В.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Петренко К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Старобільськ адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Луганській області, лейтенанта поліції 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Луганській області Молчанова Артема Андрійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення від 29.07.2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Старобільського районного суду Луганської області з позовом до Управління патрульної поліції в Луганській області, лейтенанта поліції 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Луганській області Молчанова Артема Андрійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення від 29.07.2019 року, в обгрунтування якого зазначає, що 29.07.2019 відповідачем була складено постанову серії ЕАВ № 1374371, згідно якої його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 255 грн. 00 коп. Поліцейський Молчанов А.А. при складанні адміністративного матеріалу допустив грубі порушення та не дослідив усі обставини справи, а тому винесена постанова є необгрунтованою, незаконною. У постанові відповідач вказав, що позивач порушив пп «ґ» п.8.4 ПДР України, адже не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16 (напрямок руху по смугах), а саме: зі смути, з якої дозволено рух тільки ліворуч, здійснив проїзд прямо. Він категорично не згоден з притягненням його до адміністративної відповідальності, адже він одразу повідомив відповідачу, що завчасно та у рамках правил дорожнього руху України перестроївся у полосу, що дозволяє проїзд прямо. У пункті 9 постанови, де вказуються додатки, відповідач не зазначив жодних додатків, що підтверджували би факт вчинення ним адміністративного правопорушення. Відповідач під час складання постанови не пред`явив жодного доказу вчинення ним правопорушення, не вніс як додатки будь-які докази до постанови, а тому не мас права посилатися у майбутньому на них. Сам факт вчинення правопорушення не доведений, як і не доведена вина позивача у інкримінованому правопорушенні, а тому у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення. Відповідач не роз`яснив права. Порушено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП. Ним були заявлені клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, про необхідність залучення захисника, адже йому необхідний був професійний захист дипломованого юриста, який би зміг аргументовано відстояти його права. Ці клопотання відповідач залишив взагалі без розгляду і знехтував його правами. Відповідач порушив процесуальний порядок розгляду справи, встановлений КУпАП, але жодного розгляду справи взагалі не було Відповідач обмежився лише формальним складанням постанови без дотримання встановленої законом процедури, чим порушив ст.ст. 276, 277, 277-2, 278, 279, 280, 281 КУпАП. Просить постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 1374371 від 29.07.2019 р. скасувати.

Позивач до суду не з`явився, надав суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, позов підтримав в повному обсязі та просив суд його задовольнити.

Представник відповідача - Управління патрульної поліції в Луганській області в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач - лейтенант поліції 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Луганській області Молчанов А.А. в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Однак їх неявка, згідно приписів ст. 268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії ЕАВ № 1374371 про адміністративне правопорушення від 29.07.2019 р., складену лейтенантом поліції 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Луганській області Молчановим А.А. протиправною, у зв`язку з тим, що постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складання.

Так, у судовому засіданні встановлено, що постановою лейтенанта поліції 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Луганській області Молчанова А.А.серії ЕАВ № 1374371 від 29.07.2019 р., позивача було визнано винним у порушенні п.п. «ґ» п. 8.4 Правил дорожнього руху, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності, згідно з наведеною постановою, було те, що ОСОБА_1 29.07.2019 о 09.00 год.у м. Сєвєродонецьк Луганської області на вул. Донецька, керуючи транспортним засобом CHEVROLET AVEO номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16 (напрямок руху по смугах), а саме зі смуги з якої дозволено рух тільки ліворуч, здійснив проїзд прямо, чим порушив п. 8.4 «ґ» ПДР.

Прийнято по справі рішення застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00 грн.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем не було надано суду будь-яких доказів, які могли б спростувати пояснення позивача, який стверджував, що його дії не містять ознак скоєння адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим суд доходить висновку про те, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності необґрунтовано.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п.п. «ґ» п. 8.4 Правил дорожнього руху, інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Таким чином, з досліджених в судовому засіданні доказів, суд вбачає, що відповідачем не було надано суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів порушення позивачем Правил дорожнього руху, а саме вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 5,6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

З постанови Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 337/3389/16-а(2-а/337/154/2016), адміністративне провадження № К/9901/29775/18, вбачається, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

За таких обставин колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, яка складена з порушенням норм статті 283 КУпАП, не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано доказів того, що прийняте ним рішення є правомірним, оскільки, на думку суду, відповідач прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за відсутності належних доказів, з порушенням вимог Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим суд вважає позовні вимоги щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 1374371 від 29.07.2019 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 255 гривень 00 копійок, такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 139 КАС України суд враховує, що позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, в той час як інших судових витрат, які підлягають розподілу, у справі не виявлено.

Керуючись ст. 2, 72-90, 99, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Луганській області, лейтенанта поліції 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Луганській області Молчанова Артема Андрійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення від 29.07.2019 року- задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 1374371 від 29.07.2019 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 255 гривень 00 копійок, скасувати.

Рішення може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Старобільський районний суд Луганської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Ю. Колядов