Справа № 810/4253/18
Суддя: Желєзний І.В.
Дата ухвалення: 2019-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

11 вересня 2019 року

Київ

справа №810/4253/18

адміністративне провадження №К/9901/5841/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Желєзного І.В., судді Саприкіної І.В., судді Чиркіна С.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправною бездіяльності та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції в Київській області на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Ісаєнко Ю.А., Земляної Г.В., Лічевецького І.О. від 04 лютого 2019 року,

В С Т А Н О В И В :

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправною бездіяльності та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 грудня 2018 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач 15 січня 2019 року направив засобами поштового зв`язку апеляційну скаргу.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року апеляційну скаргу повернуто скаржнику.

Повертаючи апеляційну скаргу, посилаючись на пункт перший частини четвертої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України), суд виходив з того, що апеляційна скарга від імені Головного управління Національної поліції в Київській області підписана ОСОБА_2 (представник), на підтвердження повноважень якої надано копію довіреності, засвідчену цією ж особою, що не узгоджується з приписами чинного законодавства.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Не погоджуючись з рішеннями суду апеляційної інстанції, вважаючи його прийнятими з порушенням норм процесуального права, відповідач звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Касаційна скарга подана до суду 01 березня 2019 року.

Ухвалою Верховного Суду від 01 квітня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі № 810/4253/18.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 червня 2019 року для розгляду цієї справи визначено новий склад колегії суддів, суддею-доповідачем визначено суддю Верховного Суду Желєзного І.В., суддів: Саприкіну І.В., Чиркіна С.М.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до апеляційної скарги, поданої від імені Головного управління Національної поліції в Київській області представником ОСОБА_2 , додано копію довіреності від 03 січня 2019 року №20/109/01/26-2019.

Відповідно до вказаної довіреності ОСОБА_2 Головним управлінням Національної поліції в Київській області уповноважено, серед іншого, представляти інтереси довірителя і його структурних підрозділів (у тому числі інтереси посадових осіб довірителя) в усіх судах загальної юрисдикції всіх інстанцій при розгляді адміністративних справ, з усіма правами, які надані чинним законодавством позивачу, відповідачу, третій особі, у тому числі з правом підписувати (завіряти), подавати та отримувати будь-які документи (в тому числі копії даної довіреності) та копії документів. Також уповноважено від імені довірителя оскаржувати в апеляційному та касаційному порядках рішення, постанови й ухвали суду тощо. Довіреність дійсна до 31 грудня 2019 року.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, а саме статей 55, 59 КАС України, просить ухвалу апеляційного суду скасувати, справу направити для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження. Скаржник наголошує, що у доданій до апеляційного суду довіреності зазначено право ОСОБА_2 самостійно завіряти копії довіреностей.

Від позивача відзиву на касаційну скаргу позивача не надходило, що відповідно до статті 338 КАС України не перешкоджає касаційному перегляду рішення суду апеляційної інстанції.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з положенням частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону рішення суду апеляційної інстанції не відповідає, а викладені у касаційній скарзі мотиви скаржника є прийнятні з огляду на наступне.

Документи, що підтверджують повноваження представників, визначені статтею 59 КАС України.

Згідно з частинами першою, третьою цієї статті повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Відповідно до частини восьмої цієї ж статті у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

За приписами частини шостої статті 59 КАС України оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

Відповідно до довіреності, яка додана до апеляційної скарги, представника Головного управління Національної поліції в Київській області уповноважено, серед іншого, правом підписувати (завіряти), подавати та отримувати будь-які документи (в тому числі копії даної довіреності) та копії документів тощо. Довіреність дійсна до 31 грудня 2019 року.

Копія наведеної довіреності, додана до апеляційної скарги, засвідчена у відповідності до вимог до оформлення копій документів, визначених пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів» (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 ороку № 55), а також пунктами 76, 77 Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1242.

Так, відмітка про засвідчення копії довіреності містить усі необхідні реквізити, а саме: складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Отже, відсутні підстави вважати, що представник Головного управління Національної поліції в Київській області Кшемінська Ю.І., звернувшись із апеляційною скаргою на рішення Головного управління Національної поліції в Київській області у цій справі, не мала права підписувати таку скаргу.

Слід також наголосити на тому, що аналіз пункту 1 частини четвертої статті 298 КАС України, якою керувався суд апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення, дає підстави для висновку, що суд апеляційної інстанції має право повернути апеляційну скаргу в таких випадках:

- апеляційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності;

- апеляційна скарга не підписана;

- апеляційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати;

- апеляційна скарга підписана особою, посадове становище якої не зазначено.

Тобто така процесуальна підстава для повернення апеляційної скарги як непідтвердження повноважень щодо підписання скарги, на яку послався суд апеляційної інстанції, вказаною законодавчою нормою не передбачена.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 527/363/18, від 07 травня 2019 року у справі 537/498/18.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, Європейським судом з прав людини зазначено, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (див. рішення у справах «Zubac v. Croatia», «Beles and Others v. the Czech Republic», № 47273/99, пп. 50-51 та 69, та «Walchli v. France», № 35787/03, п. 29).

При цьому, Європейський суд з прав людини (далі також - ЄСПЛ) провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Надмірний ж формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.

У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Kutic v. Croatia», заява №48778/99, пункт 25).

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним». Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує її права» (рішення у справах «Bellet v. France» та «Nunes Dias v. Portugal»).

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) може позбавити заявників права звертатися до суду (рішення ЄСПЛ у справі «Perez de Rada Cavanilles v. Spain»).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Частиною першою статті 353 КАС України визначено, що підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали судом першої інстанції та (або) суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

З огляду на викладене, ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року необхідно скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції.

Враховуючи, що справа направляється для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, в силу частини шостої статті 139 КАС України судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 359 КАС України, Верховний Суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області задовольнити.

Ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий І.В. Желєзний

Судді: І.В. Саприкіна

С.М. Чиркін