Справа № 295/12169/19
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2019-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

16 вересня 2019 року м. Житомир справа №295/12169/19

категорія 112030000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Попова О. Г., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області Заічковського Анатолія Анатолійовича про визнання дій неправомірними,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Богунського районного суду м. Житомира із позовом, в якому просить (мовою оригіналу):

- признать действия нач. гл. упр. ПФУ в Житом. обл. ОСОБА_2 по невыплате соц. помощи за 5 мес. 2019г. в отношении Недовесова ОСОБА_3 незаконными;

- удержать с видповидача в мою пользу невыплаченные суммы ежемесячной социальной помощи. Общая сумма: 3791-99...;

- оштрафовать нач. гл. упр. ПФУ в Житом. обл. ОСОБА_4 Адамовича за служебную халатность.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 09 серпня 2019 року матеріали адміністративного позову №295/12169/19 передано до Житомирського окружного адміністративного суду.

Частиною другою статті 30 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана.

Прийнявши до свого провадження матеріали адміністративного позову та перевіряючи матеріали позовної заяви на відповідність його вимогам статей 122, 123, 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам даної норми Кодексу з наступних підстав.

У відповідності до Декларації про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року та схваленому Всеукраїнським референдумом 01 грудня 1991 року Акту проголошення незалежності України від 24 серпня 1991 року, було відновлено незалежну національну державність України.

Положеннями статті 10 Конституції України проголошено, що державною мовою в Україні є українська мова. Держава забезпечує всебічний розвиток і функціонування української мови в усіх сферах суспільного життя на всій території України.

Рішенням Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року №10-рп/99 встановлено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні врегульовано Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року №1402-VIII (далі - Закон №1402-VIII).

Частиною першою статті 12 Закону №1402-VIII встановлено, що судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою.

Згідно з частиною першою статті 14 Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної" від 25 квітня 2019 року №2704-VIII у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою.

Положеннями частини першої, четвертої статті 15 КАС України закріплено, що судочинство і діловодство в адміністративних судах провадиться державною мовою. Учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

Суд звертає увагу, що положення частини четвертої статті 15 КАС України передбачають можливість робити усні заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють безпосередньо під час судового засідання.

Водночас, у відповідності до імперативних положень Основного Закону, Законів №1402-VIII та №2704-VIII, складення позовної заяви, письмових заяв чи клопотань по суті справи, ведення діловодства та документообігу здійснюється виключно єдиною державною мовою - українською.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява потребує уточнення в частині її складення українською мовою.

Статтею п`ятою КАС України встановлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси. Право на захист - це самостійне суб`єктивне право, яке з`являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього.

Суд звертає увагу позивача, що позовні вимоги в частині "оштрафовать нач. гл. упр. ПФУ в Житом. обл. ОСОБА_5 Ивана Адамовича за служебную халатность" не відмовідають змісту частини першої статті 5 КАС України та суперечать завданню адміністративного судочинства України, а питання встановлення наявності або відсутності у діях посадової (службової) особи суб`єкта владних повноважень ознак кримінального правопорушення, передбаченого статтею 367 Кримінального кодексу України, не належить до компетенції адміністративних судів та не розглядається в порядку адміністративного судочинства України.

При цьому, особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), що засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників регулюються Цивільним кодексом України від 16.01.2003 № 435-IV.

Суд зазначає, що за змістом статті 177 Цивільного кодексу України гроші є об`єктами цивільних прав.

Частиною першою статті 19 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року №1618-IV встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Враховуючи вищевикладене, заявлення позивачем вимог щодо безпосереднього стягнення судом грошових сум має наслідком розгляд вказаних вимог в порядку цивільного судочинства, а тому позивачу необхідно уточнити позовні вимоги у вказаній частині.

Відповідно до пункту сьомого частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві, зокрема, зазначається відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

В порушення вищевказаних вимог позивачем в позовній заяві не вказано, чи вживались заходи забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви.

Крім того, позивачем у порушення вимог пункту частини п`ятої статті 160 КАС України не зазначено у позовній заяві власне письмове підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Пунктом другим частини п`ятої статті 160 КАС України встановлено, що у позовній заяві, зокрема, зазначається: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса, адреса електронної пошти.

В порушення наведених вимог позовна заява не містить зазначення номерів засобів зв`язку, офіційної електронної адреси, адреси електронної пошти відповідача.

Вказана інформація відповідно до положень Закону України "Про інформацію" від 02.10.1992 №2657-XII перебуває у вільному, безкоштовному, необмеженому доступі, є загальновідомою. Не здійснення позивачем певних дій щодо пошуку загальновідомої інформації не звільняє його від обов`язку зазначення обов`язкових реквізитів та відомостей у позовній заяві, визначених положеннями статті 160 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, позовну заяву слід залишити без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом надання до суду:

- нової (уточненої) позовної заяви, складеної українською мовою, із:

1) уточненням позовних вимог у відповідності до частини першої статті 5 КАС України;

2) зазначенням: а) номерів засобів зв`язку, офіційної електронної адреси, адреси електронної пошти відповідача; б) чи вживались заходи забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви та перелік таких заходів, якщо вони здійснювалися; в) за правилами якого провадження слід розглядати його позовну заяву; г) власного письмового підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- примірників нової уточненої позовної заяви з додатками відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб у справі.

Суд також звертає увагу позивача, що допущення позивачем нових недоліків позовної заяви, не визначених ухвалою суду про залишення позовної заяви без руху та відсутніх на момент первинного звернення із позовом до суду, має бути застережено позивачем при складені та підписанні уточненої позовної заяви.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248, 256 КАС України, суд,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 - залишити без руху.

Позивачу усунути зазначені в ухвалі суду недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.

У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та у відповідності до положень статей 293, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, оскарженню не підлягає.

Суддя О.Г. Попова