Справа № 520/4355/19
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2019-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 р.Справа № 520/4355/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Макаренко Я.М. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

представника відповідача Зеленохатова І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.06.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Заічко О.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 18.06.19 року по справі № 520/4355/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просив суд:

- скасувати податкові повідомлення-рішення від 11.12.2017 року № 11036911 та від 29.05.2018 року № 0-2023.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірні рішення відповідача є незаконними та необґрунтованими, а тому - підлягають скасуванню, оскільки належні позивачу автомобілі не є об`єктом оподаткування.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.06.2019 позовні вимоги задоволено.

Скасовано податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 11.12.2017 року № 11036911 та від 29.05.2018 року № 0-2023, які винесені відносно ОСОБА_1 .

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору у розмірі 768,40 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем, Головним управлінням ДФС у Харківській області подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинм справи, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.06.2019 скасувати та прийняти нове рішення про відпмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що в переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню зазначено об`єм двигуна автомобіля Toyota Land Cruiser 200, 4,5 куб.см., а в технічному паспорті 4461 куб.см. Таким чином, оскільки в даному випадку не контролюючий орган здійснює округлення показника двигуна, а Мінекономрозвитку у наданому переліку автомобілів, що є об`єктами оподаткування, всі показники об`єму циліндрів двигуна округлено до десятих, так як 1000 куб.см. є еквівалентом 1 літку, а тому об`єм циліндрів двигуна автомобіля 4661 куб.см з урахуванням заокруглення до десятих, дорівнює 4, 5 куб.см.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу відповідач зазначає, що податковий орган, отримавши від законодавця вичерпний перелік технічних характеристик, необхідних для надання автомобілю статусу обєкта оподаткування, був позбавлений необхідності в більш ширшому його тлумаченні. В даному випадку, прирівнявши технічну характеристику об`єму двигуна автомобіля позивача до іншого показника шляхом округлення, податковий орган допустив фактично свавільне втручання у майнові права позивача.

В судове засідання позивач та представник позивача не з`явились, про день. час та місце судового засідання були повідомлені своєчасно та належним чином. Від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судовому засіданні просив рішення суду першої інстанції скасувати з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасникв справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що за ОСОБА_1 , враховуючи позовний період - податковий період 2017-2018 роки було зареєстровано низку автомобілів, зокрема, з 17.10.2017 року автомобіль TOYOTA LAND CRUISER 200, 2017 року випуску, об`єм двигуна 4461 куб.см., тип пального дизель, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та інформації, викладеної в листі Регіонального сервісного центру МВС України в Харківській області.

Головним управлінням ДФС у Харківській області прийнято податкові повідомлення- рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 11.12.2017 року № 11036911 та від 29.05.2018 року № 0-2023, про визначення позивачу зобов`язань зі сплати транспортного податку. Податкові періоди 2017 рік та 2018 рік.

Позивач, не погодившись з визначенням його відповідних зобов`язань звернувся до суду. У позові зазначив, що з оскаржуваних податкових повідомлень - рішень не вбачається інформації, за який автомобіль нараховано зобов`язання з транспортного податку.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не було доведено правомірність спірних податкових повідомлень-рішень.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, з урахуванням наступного.

З 01.01.2015 р. набрав чинності Закон України №71-VIII від 28.12.2014 р. "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким згідно зі статтею 267 Податкового кодексу України введено новий транспортний податок.

Базою оподаткування, відповідно до п. п. 267.3.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України, є легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Згідно п. 267.4 ст. 267 Податкового кодексу України, ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до п. п. 267.2.1 п. 267.2 цієї статті.

Відповідно до п. п. 267.5.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Підпунктом 267.6.1 п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України встановлено, що обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Підпунктом 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України, визначено, що платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, у тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Кодексу є об`єктами оподаткування.

Згідно п.п. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України ( редакції, чинній на час складення спірних податкових повідомлень - рішень) об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального".

Наказом Міністерства фінансів України від 16.06.2015 р. № 563 "Про затвердження форми відомостей, необхідних для розрахунку транспортного податку" затверджено форму відомостей, необхідних для розрахунку транспортного податку за місцем реєстрації об`єкта оподаткування (форма Л).

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 р. № 66 була затверджена Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів.

Ця Методика встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі - автомобілі) для цілей віднесення таких автомобілів до об`єктів оподаткування транспортним податком. Середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за такою формулою: Сср = Цн х (Г / 100), де Цн - ціна нового транспортного засобу в Україні з урахуванням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням строку експлуатації транспортних засобів у роках згідно з додатком 1 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 р. № 403

Відповідно до п. 1-3 Порядку, останній встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів (далі - транспортні засоби) з метою визначення доходу від їх продажу (обміну) для цілей обкладення податком на доходи фізичних осіб. Середньоринковою вартістю транспортних засобів є величина, яка визначається статистичними методами і еквівалентна імовірній ціні, за яку може здійснюватися купівля-продаж транспортних засобів певної марки та моделі з відповідним строком експлуатації та пробігом на встановлену дату проведення оцінки. Середньоринкова вартість транспортного засобу розраховується за методом аналогії цін ідентичних транспортних засобів за такою формулою: Сср = Цн х (Г / 100) х (1 ± (Гк / 100), де Цн - ціна нового транспортного засобу в Україні; Г -коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від строку експлуатації згідно з додатком 1;

Відповідно до додатку 2 до Порядку, нормативний середньорічний пробіг транспортних засобів складає 27 тис. км., а також наводиться таблиця значень коефіцієнта коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням різниці між фактичним та нормативним середньорічним пробігом транспортних засобів.

Інформація про ціни нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального подається до 10 січня базового податкового (звітного) періоду (року) державним підприємством "Держзовнішінформ" до Мінекономрозвитку. ( п.4 Методики).

Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального. У разі відсутності на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про марку, модель легкового автомобіля, що має ознаки об`єкта оподаткування транспортним податком, Мінекономрозвитку за зверненням ДФС та/або власника зазначеного легкового автомобіля визначає його середньоринкову вартість, доповнює перелік, зазначений в абзаці першому цього пункту, такою інформацією та розміщує її на своєму офіційному веб-сайті ( п.13 Методики).

Джерелом інформації про ціни нових транспортних засобів в Україні є офіційні прайс-листи виробників (дилерів) або довідкові дані про ціни щодо ідентичних або аналогічних нових транспортних засобів в Україні чи країнах-виробниках (експортерах) з урахуванням податків та зборів, що визначаються відповідно до законодавства ( п.4 Порядку).

Середньоринкова вартість транспортних засобів розраховується щокварталу Мінекономрозвитку для кожної марки та моделі транспортних засобів з урахуванням року випуску та пробігу, оприлюднюється до 10 числа наступного місяця в установленому Мінекономрозвитку порядку на офіційному веб-сайті Міністерства для вільного доступу та зберігається протягом 1095 днів з дня її оприлюднення ( п.13 Порядку).

Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна та тип пального ( п.14 Методики).

Мінекономрозвитку забезпечує режим роботи офіційного веб-сайту, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість транспортних засобів шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску та пробіг, а також роздрукувати зазначену інформацію з реквізитами Міністерства ( п.14 Порядку).

Обов`язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі розміщеної на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, які є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2017 та 2018 роках.

На коефіцієнт коригування ринкової вартості транспортних засобів згідно додатком 1 та додатком 2 Методики впливає строк експлуатації транспортних засобів та нормативний середньорічний пробіг транспортних засобів.

В ході розгляду справи встановлено, що спірні податкові повідомлення - рішення прийнято відносно автомобіля TOYOTA LAND CRUISER 200, 2017 року випуску, об`єм двигуна 4461 куб.см., тип пального дизель.

До переліку легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, який розміщений на офіційному сайті Мінекономрозвитку та витяг про що надано до справи, віднесено у 2017 році та у 2018 році автомобіль TOYOTA LAND CRUISER 200, 2017 року випуску, об`єм двигуна 4500 куб.см., тип пального дизель.

Отже, належний позивачеві автомобіль не співпадає по технічним характеристикам автомобілям, наведеним у переліку в частині об`єму двигуна.

Отже, вищевказаний транспортний засіб не віднесено до переліку автомобілів на підставі розміщеної на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, які є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2017 році та 2018 році.

Відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що в Переліку визначеного Міністерством економічного розвитку і торгівлі України об`єми автомобілів заогруглено, а тому автомобіль позивача повністю співпадає з технічними характеристиками наведеними в інформації про автомобілі, однак колегія суддів не погоджується з вказаним висновком з урахуванням наступного.

Положення статті 4 Податкового кодексу України закріплюють низку принципів, які повинні застосовуватися як на стадії встановлення податків, їх основних елементів, при внесенні змін до окремих елементів податку, так і на стадії застосування норм, якими визначений обов`язок сплати податку. Серед принципів, проголошених у вказаній нормі, є, зокрема, презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу (підпункт 4.1.4. пункту 4.1. статті 4 Податкового кодексу України).

Відповідач зазначає, що спірних правовідносинах було зроблено округлення об`єму двигуна.

Разом з тим, відповідачем не надано доказів наявності норми закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, з якого б вбачалось можливість застосування приблизного (заокругленого) показника об`єму циліндрів двигунів автомобілів, які визначені в переліку, затвердженому Мінекономрозвитку.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 05 листопада 2018 року (справа №822/2687/17).

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено положення нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини та дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визначе, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процессуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.06.2019 року по справі № 520/4355/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)А.О. Бегунц
Судді(підпис) (підпис) О.М. Мінаєва Я.М. Макаренко
Повний текст постанови складено 16.09.2019 року