Справа № 233/4216/19
Суддя: Бєлостоцька О. В.
Дата ухвалення: 2019-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

233 № 233/4216/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2019 року м.Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі

головуючої судді Бєлостоцької О.В.,

за участю

секретаря Теліціної О.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Азарова О.А. ,

відповідача Алексеєнко А.А. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до старшого сержанта Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області Алексеєнко Андрія Андрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,- ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому, з урахуванням поданих уточнень зазначив, що 19 червня 2019 відповідачем по справі відносно нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія ДП18 №354341. Відповідно до постанови його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Як зазначено у постанові, він керуючи автомобілем ВАЗ 21063 державний номерний знак НОМЕР_1 , під час руху користувався засобами зв`язку, а саме розмовляв по мобільному телефону, чим порушив Правила дорожнього руху України. Винесену постанову вважає незаконною з огляду на те, що її винесено безпосередньо на місці зупинки транспортного засобу, без складення протоколу та з*ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та з порушенням його прав, передбачених ст. 268 КУпАП, зокрема, права на отримання правової допомоги.

Позивач просить:

- скасувати постанову серія ДП 18 № 354341 від 19 червня 2019 року про накладення адміністративного стягнення за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Азаров О.А. підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві. Позивач заперечував факт порушення ним 19 червня 2019 року п.2 9 «д» Правил дорожнього руху України.

Відповідач - старший сержант Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області Алексеєнко А.А. в судовому засіданні пояснив, що 19 червня 2019 року під час патрулювання ним було виявлено, що ОСОБА_1 під час керування автомобілем в порушення вимог п.2.9. «д» Правил дорожнього руху України розмовляв по телефону, у зв`язку з чим відносно нього було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпП України. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення ним були дотримані приписи діючого законодавства стосовно процедури розгляду та права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол в даному випадку не складався відповідно до ст.222 КУпАП України. Під час оформлення матеріалів ним здійснювалась фото та відео фіксація, проте відомості про це (в тому числі і про технічний засіб, який застосовувався) до постанови ним не вносились.

Заслухавши пояснення позивача та його представника - адвоката Азарова О.А., відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що 19 червня 2019 року старшим сержантом Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області Алексеєнко А.А. винесено постанову серія ДП18 № 354341 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, зі змісту якої вбачається, що останній 19 червня 2019 року приблизно о 12 годині 45 хвилин у м. Костянтинівка по вул.Торецькій, біля будинку № 41, керуючи транспортним засобом - ВАЗ 21063 державний номерний знак НОМЕР_1 , під час руху користувався засобами зв`язку, тримаючи їх у руках, а саме розмовляв по мобільному телефону, чим порушив.2.9 «д» Правил дорожнього руху України (а.с.4,8,29).

Зі змісту постанови серія ДП 18 № 354341 вбачається, що ОСОБА_1 заперечував факт скоєння ним порушення п.2.9.д Правил дорожнього руху України.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 2.9 «д» Правил дорожнього руху України водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв`язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Частиною 2 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність за користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обовязковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Як зазначено в ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення відповідачем надано диск із фотозображенням та відеозаписом, який досліджений в судовому засіданні, тоді як в оскаржуваній постанові взагалі відсутні відомості про технічний засіб, яким здійснено відеозапис та фотозйомку.

Відеозапис та фотозображення, подані відповідачем на підтвердження факту порушення позивачем ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, в розумінні приписів ст.ст. 73-76 КАС України, не можуть вважатися належними доказами по справі про адміністративне правопорушення, оскільки оскаржувана постанова не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис та фотозйомку.

Аналогічна позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справах № 524/5536/17 та № 524/7184/16-а, від 24 січня 2019 року у справах № 428/2769/17 та №592/5576/17.

Інші докази на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 19 червня 2019 року п.2.9. «д» Правил дорожнього руху України відсутні.

Отже, відповідачем в порушення ч.2 ст.77 КАС України не надано суду достатніх беззаперечних доказів на підтвердження порушення ОСОБА_1 19 червня 2019 року п. 2.9 «д» Правил дорожнього руху України та доказів законності постанови про притягнення позивача по справі до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП. та правомірності його притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.3) ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про задоволення позову та захист порушених прав позивача з урахуванням передбачених ч.3 ст.286 КАС України повноважень суду - скасування постанови серія ДП18 № 354341, винесеної 19 червня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Стосовно доводів позивача, викладених в позовній заяві, щодо незаконності розгляду відповідачем справи про притягнення до адміністративної відповідальності у скороченому провадженні (без складення протоколу) суд вважає за необхідне зазначити наступне.

У рішенні Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 зазначено, що положення ч.1 ст.276 КУпАП в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення. Приймаючи зазначене рішення Конституційний Суд України виходив з того, що в ч.ч.1,2 ст.258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч.1,2 ст.258 КУпАП передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Після рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року, 14 липня 2015 року на виконання Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» до ст.258 КУпАП внесено зміни, а саме, після частини першої доповнено новою частиною.

Частиною 2 ст.258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Згідно з ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.283 КУпАП.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в т.ч. частина 2 ст.122 КУпАП).

Частиною 5 ст.258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо порушення.

Отже, враховуючи наведені вище положення КУпАП, доводи позивача стосовно того, що не складення протоколу є порушенням процедури притягнення до адміністративної відповідальності є неспроможними.

Згідно ст.139 КАС України суд вважає, що судові витрати слід віднести на рахунок держави.

На підставі ст.ст. 7, 9, 122 КУпАП, п.2.9 «д» Правил дорожнього руху України керуючись ст. ст. 6, 77, 139, 243, 244, 245, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до старшого сержанта Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області Алексеєнко Андрія Андрійовича (адреса за місцем роботи: Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Злагоди, 2) - про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову серія ДП18 № 354341 від 19 червня 2019 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за ч.2 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1 , винесену старшим сержантом Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області Алексеєнко Андрієм Андрійовичем.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Костянтинівський міськрайонний суд. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя