Справа № 540/1368/19
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2019-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/1368/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Хом`якової В.В., розглянувши в порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство з оптимізації витрат "Прана" до Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті, Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанов про застосування адміністративно-господарського штафу,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство з оптимізації витрат "Прана" звернулося до суду з позовом до Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просить скасувати постанови Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки :

- № 129162 від 25.06.2019 про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 1700 грн.;

- № 129163 від 25.06.2019 про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 1700 грн.;

- № 129164 від 25.06.2019 про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 1700 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що оскаржувані постанови винесені без повного з`ясування обставин справи, та, що позивачем не допущено порушення Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме абз.3 ст. 60 зазначеного Закону. Стверджує, що згідно акту № 110778 від 06.05.2019 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, який долучається до позову в якості доказу, вбачається, що посадові особи відповідача 06.05.2019 року о 16 годині 20 хвилин здійснили перевірку транспортного засобу КАМАЗ, д.н. НОМЕР_1 , з причепом, д.н. НОМЕР_2 , щодо додержання обмежень ваги вантажу що дозволяється перевозити автомобільними дорогами, встановлені Закону України "Про автомобільний транспорт". Вказує, що виявивши порушення, посадові особи відповідача помилково застосували санкції до ТОВ "Сільськогосподарське підприємство з оптимізації витрат "Прана", безпідставно вважаючи що позивачем порушено положення ст. 60 ЗУ "Про автомобільний транспорт". Позивач зазначає, що ТОВ "Сільськогосподарське підприємство з оптимізації витрат "Прана" не є власником вантажного автомобіля КАМАЗ, д.н. НОМЕР_1 , станом на 06.05.2019 року не перебувало в договірних відносинах з власником цього транспортного засобу щодо виконання будь-яких видів робіт чи послуг; водій цього вантажного автомобілю ОСОБА_1 не перебуває в трудових відносинах з ТОВ "Сільськогосподарське підприємство з оптимізації витрат "Прана", а тому не зрозуміло, чому відповідач визнав як перевізника автомобілем КАМАЗ, д.н. НОМЕР_1 , саме позивача. Вказує, що, станом на 06.05.2019, будь-якого офіційного документа, який давав би підстави визначати ТОВ "Сільськогосподарське підприємство з оптимізації витрат "Прана" як перевізника вантажу автомобілем КАМАЗ, д.н. НОМЕР_1 , не укладало, не видавало та не підписувало. Також, зазначає, що "Прана" участі в оформленні товарно-транспортної накладної на здійснення перевезення вантажу автомобілем КАМАЗ, д.н. НОМЕР_1 , не приймала, жодного підпису та печатки на цьому документі не ставилось від імені позивача. Крім того, звертає увагу, що ТОВ "Сільськогосподарське підприємство з оптимізації витрат "Прана" не є перевізником, в розумінні ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за правовідносинами, що сталися 06.05.2019 щодо перевірки автомобіля КАМАЗ, д.н. НОМЕР_1 .

Ухвалою суду від 12.07.2019 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та залучено до участі у справі в якості другого відповідача - Державну службу України з безпеки на транспорті.

26.07.2019 до суду від Державної служби з безпеки на транспорті (відповідача-2) надійшов відзив на позовну заяву, в якому її представник просив відмовити в задоволені позову у повному обсязі. Вказує, що оскаржувані постанови винесено відповідно до чинного законодавства та правомірно застосовано адміністративно-господарські штрафи до позивача за порушення транспортного законодавства. Зокрема зазначає, що як підтверджується актом проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 06.05.2019 року, водій транспортного засобу позивача - ОСОБА_1 здійснював перевезення вантажу з перевищенням вагових параметрів без наявності відповідного дозволу. Законодавством передбачені вимоги щодо здійснення перевезень вантажу великоваговими та великогабаритними транспортними засобами на автомобільних дорогах загального користування, а плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу є обов`язковим платежем, який дає право на рух великовагового транспортного засобу. Згідно направлення на перевірку від 03.05.2019 №009142 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області 06.05.2019 року проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, за результатами складено акт №110778 від 06.05.2019 року. В ході перевірки встановлено, що транспортним засобом марки КАМАЗ, державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , та перебував під керуванням водія ОСОБА_1 , надавались послуги з перевезення вантажу, без оформлення документів, передбачених ст. 48 Закону "Про автомобільний транспорт", а саме: відсутній дозвіл на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують нормативні, видані перевізникам відповідними компетентними органами, посвідчення водія відповідної категорії "СЕ", а також відсутня індивідуальна контрольна книжка водія. Під час перевірки водій позивача надав товарно-транспортну накладну, відповідно до якої перевізником є ТОВ "СПОВ "Прана". Звертає увагу, що відповідно до ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи. За надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, застосовується штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. При вчиненні однією особою двох або більше правопорушень адміністративно-господарський штраф накладається за кожне правопорушення окремо (ст. 60 Закону). Також, вказує, що позивач по справі запрошувався до Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на розгляд акта про порушення транспортного законодавства, який відбувся 25.06.2019, проте позивач не з`явився, документальні докази та/або пояснення щодо відсутності вини чи незаконності/протиправності у діях, чи такі, що спростовували б доведеність факту порушення вимог чинного законодавства України надані також не були. Унаслідок розгляду вищевказаної справи начальник Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Пастух І.О., враховуючи усі обставини справи, наявні матеріали та докази, дійшов висновку про наявність вини перевізника у порушенні вимог законодавства, прийняв рішення про застосування адміністративно-господарського штрафу, передбаченого абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" та виніс оскаржувані постанови.

Представник Укртрансбезпеки подано клопотання про заміну відповідача-1 Чорноморське міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, належним відповідачем-2 - Державною службою України з безпеки на транспорті. В клопотанні вказано, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 року № 442 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" утворено Державну службу з безпеки на транспорті, шляхом реорганізації (злиття) Державної інспекції з безпеки на морському та річковому транспорті, Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті (Укртрансінспекції) з її територіальними структурними підрозділами. Розпорядженням КМУ від 16.12.2015 року № 1378 "Питання Державної служби з безпеки на транспорті" Державна служба з безпеки на транспорті розпочала здійснення визначених постановою КМУ від 11.02.2015 року № 103 "Про затвердження Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті" функцій і повноважень. У відповідності до абзацу 1 п. 8 Положення, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо через територіальні органи. Пунктом 3 постанови КМУ від 26.06.2015 № 592 "Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті" утворені територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби без статусу окремої юридичної особи, зокрема, Чорноморське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки.

Частиною 3 статті 48 КАС України передбачено, що якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Враховуючи, що Чорноморське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки утворене як структурний підрозділ апарату Державної служби з безпеки на транспорті без статусу окремої юридичної особи, суд вважає за необхідне замінити його, шляхом виключення зі статусу відповідача по справі, на належного відповідача, тобто залишити в статусі відповідача лише Державну службу з безпеки на транспорті.

На підставі ч.4 ст. 229 КАС України, справа розглядається в письмовому провадженні.

Суд всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті встановив наступне.

Чорноморським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки винесено три постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № 129162 від 25.06.2019, № 129163 від 25.06.2019, № 129164 від 25.06.2019, у зв`язку з відсутністю дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують нормативні; відсутністю посвідчення водія відповідної категорії "СЕ"; відсутністю індивідуальної контрольної книжки водія, тобто наданням послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений ст. 39 та 48, відповідальність за яке передбачена ч.1 абз.3 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" та стягнуто з ТОВ "СПОВ "Прана" 5100,00 грн.

Позивач не погодившись із постановами про накладення штрафу звернувся із даним позовом до адміністративного суду.

При дослідженні доказів та ухваленні рішення, суд керувався наступним.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначаються Законом України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 року № 2344-ІІІ (далі - Закон № 2344-ІІІ).

У відповідності до статті 6 Закону № 2344-ІІІ, реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № (далі - Положення) Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.

Пунктом 4 Положення передбачено, що основним завданням Укртрансбезпеки, зокрема, є реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.

Згідно пп.15, 27, п. 5 Положення, Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування, а також, здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

У відповідності до абзацу першого п. 8 Положення, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Пунктом 3 постанови КМУ від 26.06.2015 № 592 "Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті" утворені територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби, зокрема, Чорноморське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки.

Таким чином, Державна служба України з безпеки на транспорті здійснює функції з управління автомобільними дорогами загального користування та має право вимагати дотримання законодавчих та нормативних актів дорожнього руху. Укртрансбезпека під час здійснення своїх повноважень діє як суб`єкт владних повноважень, а також є органом наділеним спеціальною компетенцією, якому надано повноваження щодо реалізації політики держави з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування.

Згідно з ч. 14-17 статті 6 Закону України "Про автомобільний транспорт", державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Частиною 2 статті 29 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, і за плату, що встановлюється Кабінетом Міністрів України. Вищезазначений Порядок 1567 регламентує порядок державного контролю на автомобільному транспорті, що здійснюється посадовими особами органу державного контролю, а саме проведення рейдових перевірок. Відповідно до п. 16 Порядку № 1567, під час рейдової перевірки можливе здійснення габаритно-вагового контролю. Рейдова перевірка проводиться із зупиненням транспортних засобів або без їх зупинення (п. 17 Порядку). Зупинення транспортних засобів здійснюється відповідно до вимог пункту 15 Правил дорожнього руху та Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Укртрансінспекції.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок № 879). Відповідно до п. 3 Порядку № 879, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами УМВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

За визначеннями у пункті 2 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів; попередній габаритно-ваговий контроль - це визначення параметрів великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу для встановлення наявності перевищення нормативів на стаціонарних пунктах; точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті.

Відповідно до п. 13 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 року №1567 (далі - Порядок №1567), графік проведення рейдових перевірок складається та затверджується наказом Укртрансінспекції або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин.

Пунктом 14 Порядку №1567 передбачено, що рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

У відповідності до пункту 15 Порядку №1567, під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону №2344-ІІІ документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Стосовно правомірності винесення постанови, відповідно до Порядку №1567, то справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення. Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів. Копія постанови видається не пізніше ніж протягом трьох днів після її винесення уповноваженій особі суб`єкта господарювання під розписку чи надсилається рекомендованим листом із повідомленням.

Приписами статті 48 Закону №2344-ІІІ визначено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

- для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

- для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Таким чином, законодавство зобов`язує автомобільного перевізника та водія під час здійснення своїх функцій мати при собі документи, на підставі яких здійснюється перевезення.

Відповідно до абзацу 3 частини 1 ст. 60 Закону №2344-ІІІ, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, з наведених норм чинного законодавства, встановлено, що адміністративно-господарські штрафи застосовуються виключно до автомобільних перевізників.

Таким чином, вирішальним при розгляді даної справи є встановлення факту чи ТОВ "Сільськогосподарське підприємство з оптимізації витрат "Прана" автомобільним перевізником в розумінні Закону України "Про автомобільний транспорт".

За визначеннями, наведеними у ст. 1 Закону України "Про автомобільний транспорт", автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - це перевезення вантажів вантажними автомобілями; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовують на законних підставах (ст. 33 Закону України "Про автомобільний транспорт").

Таким чином, системний аналіз вищезазначених правових норм свідчить про те, що відповідальності за порушення вимог законодавства сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів підлягають саме перевізники, а не власники транспортних засобів за умови, що вони не використовують транспортний засіб, а лише володіють майновими правами на нього, у відповідності до ст. 1 Правил дорожнього руху України.

У зв`язку з цим слід зазначити, що відповідно до ст.ст. 908, 909 Цивільного кодексу України, перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Крім того, ст. 50 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що договір про перевезення вантажу автомобільним транспортом укладається відповідно до цивільного законодавства між замовником та виконавцем у письмовій формі (договір, накладна, квитанція тощо).

З наявних у справі доказів вбачається, що під час вчинення порушення водієм ОСОБА_1 , на транспортному засобі марки КАМАЗ, державний номер НОМЕР_1 , з НОМЕР_3 , які належать ОСОБА_2 , відповідно до свідоцтв про реєстрацію серії НОМЕР_4 , СХІ НОМЕР_5 здійснювалось перевезення 25 т карбаміду марки Б (мішок 50 кг), відповідно до товарно-транспортної накладної № 307/1 від 06.05.2019.

Вказана товарно-транспортна накладна є документом, який у розумінні ст.ст. 908, 909 Цивільного кодексу України, ст. 50 Закону України "Про автомобільний транспорт", підтверджує факт укладення договору перевезення вантажу між перевізником та відправником (вантажовідправником).

Згідно змісту товарно-транспортної накладної № 307/1 від 06.05.2019, автомобільним перевізником є ТОВ "Сільськогосподарське підприємство з оптимізації витрат "Прана".

Разом з тим, ТОВ "Сільськогосподарське підприємство з оптимізації витрат "Прана" не є власником вантажного автомобіля КАМАЗ, д.н. НОМЕР_1 , власником є гр-н ОСОБА_2 . Позивач стверджує, що станом на 06.05.2019 товариство не перебувало в договірних відносинах з ОСОБА_2 як власником цього транспортного засобу щодо виконання будь-яких видів робіт чи послуг; водій вантажного автомобілю ОСОБА_1 не перебуває в трудових відносинах з ТОВ "Сільськогосподарське підприємство з оптимізації витрат "Прана". Ці твердження відповідачем не спростовані.

Крім того, оглядом копії ТТН встановлено, що вона не містить жодного підпису посадової особи чи печатки ТОВ "Сільськогосподарське підприємство з оптимізації витрат "Прана".

Також, законність або незаконність використання іншою особою (водієм ОСОБА_1 ) належного ОСОБА_2 транспортного засобу для здійснення вантажних автомобільних перевезень не є підставою для визначення правового статусу позивача як перевізника у зв`язку з наступним.

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про дорожній рух" водій має право: керувати транспортним засобом і перевозити пасажирів або вантажі на дорогах, вулицях та в інших місцях, де рух транспорту не заборонено у встановленому порядку; довіряти у встановленому порядку право користування і розпорядження приватним транспортним засобом іншій особі, яка має відповідне право на керування. Водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно п.п.1.10, 2.1, 2.2 затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 Правил дорожнього руху, власник транспортного засобу - це фізична або юридична особа, яка володіє майновими правами на транспортний засіб, що підтверджується відповідними документами; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб ; ... на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог спеціальних правил; поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Як слідує з наявної у справі копії свідоцтв про реєстрацію автомобілю і причіпу, останні є приватною власністю ОСОБА_2 , а тому останній мав законне право передавати керування цим транспортним засобом іншій фізичній особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційні документи на ці транспортні засоби. Доказів того, що ОСОБА_2 , та водій ОСОБА_1 є працівниками ТОВ "СПОВ "Прана", суду не надано.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено той факт, що позивач у спірних правовідносинах є перевізником у розумінні Закону України "Про автомобільний транспорт", а тому за встановлених обставин притягнення ТОВ "Сільськогосподарське підприємство з оптимізації витрат "Прана" до відповідальності за порушення вимог цього закону є протиправним.

Таким чином, відповідач у даному випадку діяв без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття оскаржуваної постанови.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Між тим відповідач не надав належних та допустимих доказів правомірності свого рішення, а тому позовні вимоги ТОВ "Сільськогосподарське підприємство з оптимізації витрат "Прана" підлягають задоволенню.

Виходячи з положень ч.1 ст. 139 КАС України, судові витрати відшкодовуються за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 6-9, 14, 77, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, суд, -

вирішив:

Позов ТОВ "Сільськогосподарське підприємство з оптимізації витрат "Прана" задовольнити повністю.

Скасувати постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (73008, м. Херсон, Бериславське шосе, буд. 46, ) до товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство з оптимізації витрат "Прана" (74701, Херсонська область, смт. Нижні Сірогози, вул. Миру, буд. 13, ) в розмірі 1700 грн.: №129162 від 25.06.2019 року, №129163 від 25.06.2019 року, №129164 від 25.06.2019 .

Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) (03135, м. Київ, проспект Перемоги 14, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство з оптимізації витрат "Прана" (74701, Херсонська область, смт. Нижні Сірогози, вул. Миру, буд. 13, ) за рахунок бюджетних асигнувань 1921 (тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн. сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Хом`якова В.В.

кат. 113070200