Справа № 340/1482/19
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2019-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 вересня 2019 року м. Дніпросправа № 340/1482/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року (суддя Момонт Г.М.) у справі №340/1482/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просив:

- визнання протиправним та нечинним з моменту прийняття рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №16 від 20.05.2019 р. про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити переведення (перерахунок пенсії) ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону Про державну службу №3723-ХII з 01 червня 2019 року.

В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що з 2017 року перебуває на обліку відповідача як отримувач пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Після досягнення 62 років, маючи стаж державної служби понад 22 роки, звернувся до відповідача із заявою про переведення з пенсії за віком на пенсію державного службовця, однак рішенням відповідача в цьому йому було відмолено з посиланням на відсутність для цього правових підстав.

РішеннямПостановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року позов задоволено частково, а саме:

визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №16 від 20 травня 2019 року про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 ;

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону Про державну службу від 16.12.1993 р. №3723-ХІІ з 17 травня 2019 року.

Рішення суду першої інстанції фактично мотивовано наявністю у позивача права на призначення пенсії державного службовця після досягнення ним 62 років та з урахуванням наявності стажу, який враховується до стажу державної служби, понад 20 років.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права,

неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач наводить свою позицію, яка фактично стала підставою для відмови позивачу у переведенні з пенсії за віком на пенсію державного службовця. Скаржник зокрема вказує на те, що положення ст..37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ можуть застосовуватися лише при призначенні пенсії, тобто особа яка вперше виходить на пенсію має право вибору, чи виходити на пенсію як державний службовець за віком, чи виходити на пенсію за віком на загальних умовах. Тобто, за позицією скаржника, оскільки позивач вже отримує пенсію за віком на загальних умовах, то він не може мати право на призначення пенсії на підставі ст..37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ. Як на відсутність у позивача права на пенсію державного службовця, відповідач також посилається на те, що з 01.05.2016р. набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015р. №889-VІІ на підставі положень якого втратили чинність норми Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ, та Законом №889-VІІ по іншому врегульовано пенсійне забезпечення державних службовців. Крім цього скаржник посилається як на правову невизначеність щодо можливості врахування періоду роботи позивача на посадах в органах місцевого самоврядування до стажу державного службовця так і на те, що позивач не ставив перед пенсійним органом питання про врахування періоду проходження строкової служби до стажу державного службовця, в той час як такий період служби не був враховував при призначенні позивачу пенсії за віком на загальних підстав.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_1 з 09 лютого 1957 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області як отримувач пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

17 травня 2019 р. ОСОБА_1 подав заяву до Маловисківського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про переведення з пенсії за віком на пенсію державного службовця відповідно до ст.37 Закону України Про державну службу №3723-ХІІ (а.с.9-11). До заяви додано копії довідок Державного архіву Кіровоградської області №Г-483-486/01-70 від 15.04.2019 р., Управління поліції охорони в Кіровоградській області №150/43/31/4/2019 від 17.04.2019 р. (а.с.27-29, 69-71).

Рішенням №16 від 20.05.2019 р. відмовлено в перерахунку пенсії ОСОБА_1 (а.с.12). Рішення мотивоване тим, що з 01.05.2016 р. є чинним Закон України Про державну службу №889-VIII від 10.12.2015 р., яким визначено, що пенсійне забезпечення державних службовців проводиться із врахуванням положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Розділ 11 Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про державну службу вказує, що державним службовцям, які станом на 01.05.2016 р. обіймали посади державної служби та мають не менше 10 років стажу на посадах, які віднесено до аналогічних категорій посад державних службовців, та особам, які на 01.05.2016 року мають від 20 років стажу, займаючи посаду, яка віднесена до відповідної категорії посади державного службовця, мають право на призначення пенсії, згідно зі ст.37 Закону України Про державну службу №3712-ХІІ від 16.12.1993 р. З 01.05.2016 р. Закон України Про державну службу не передбачає регламентацію правового статусу посадової особи органу місцевого самоврядування. Зокрема, у абз.11 ч.3 ст.3 Закону України Про державну службу визначено, що дія даного нормативно-правового акту не розповсюджується на депутатів місцевих рад, посадових осіб органу місцевого самоврядування. Відповідно до ст.21 Закону України Про службу в органах місцевого самоврядування (у редакції Закону від 03.10.2017 р. №2148) пенсії посадовим особам органів місцевого самоврядування призначають за нормами Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Фактична відмова у призначенні пенсії державного службовця стало підставою для звернення позивачем із позовом до суду.

За наслідками перегляду справи, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

01.05.2016 набув чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015р. №889-VIII (далі - Закон України №889-VIII), яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII - втратив чинність Закон України "Про державну службу" №3723-XII від 16.12.1993 (далі - Закон України №3723-XII), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу. Пунктами 10 та 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №889-VIII передбачено право державних службовців на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII.

Пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №889-VIII встановлено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону України №3723-XII «Про державну службу» на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Виходячи з положень зазначених норм права, позивач, по досягненню 62 років та за умови наявності стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, понад 20 років, має право на призначенні пенсії державного службовця.

Щодо стажу роботи позивача.

Судом першої інстанції встановлено та не заперечується відповідачем те, що у період з 16.03.1990 р. по 20.07.1994 р. ОСОБА_1 займав посаду голови виконавчого комітету Паліївської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, а також з 21.07.1994 р. по 08.05.2006 р. голови Паліївської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області (а.с.15-18, 27, 28). Таким чином, період перебування позивача на посадах органу місцевого самоврядування становить 16 років 1 місяць 24 дні), що підтверджено відповідачем у відзиві на позовну заяву.

Окрім того, період проходження позивачем строкової військової служби з 12.05.1975 р. по 29.05.1977 р., становить 2 роки 17 днів (а.с.22-26, 41).

Також у період з 19.03.1986 р. по 16.03.1990 р. ОСОБА_1 працював на посаді командира моторизованого взводу міліції відділу позавідомчої охорони при відділі внутрішніх справ Маловисківського райвиконкому, що підтверджується довідкою Департаменту поліції охорони Управління поліції охорони в Кіровоградській області від 17.04.2019 р. №150/43/31/4/2019 (а.с.29) та записом 11 в трудовій книжці ОСОБА_1 (а.с.13-16).

Щодо нормативно-правового обґрунтування зарахування вказаних періодів роботи та служби позивача до стажу державного службовця.

Положення пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №889-VIII не визначають того, що для визначення права на пенсію враховуються лише посади, які визначені статтею 25 Закону України №3723-XII. Навпаки, вказаною нормою права передбачено, що такі посади визначаються не лише положеннями статті 25 Закону України "Про державну службу", а і актами Кабінету Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №283 від 03.05.1994р. затверджено Порядок обчислення стажу державної служби.

Згідно з абз.13 п.2 Порядку №283 до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України Про службу в органах місцевого самоврядування, а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Окрім того, відповідно до абз.5, 23 п.3 Порядку №283 до стажу державної служби включається також час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях; час служби на посадах рядового та начальницького складу осіб, яким присвоєно встановлені законодавством спеціальні звання міліції, в органах внутрішніх справ, що входили або входять до структури Міністерства внутрішніх справ.

Постановою Кабінету Міністрів України від 1435 від 26.10.2001р. (яку прийнято, після набрання чинності Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 №2493, на який посилався відповідач) внесено зміни до п.2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №283 від 03.05.1994р., відповідно до яких п.2 Порядку доповнено абзацом такого змісту: "на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування".

Посади, які обіймав позивач за час роботи в органах місцевого самоврядування, після набуття чинності Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 №2493, відносяться до посад, визначених ст..14 Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Таким чином, посилання відповідача на правову невизначеність щодо можливості врахування періоду роботи позивача на посадах в органах місцевого самоврядування до стажу державного службовця, є безпідставним.

Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в силу положень Закону України №889-VIII, в силу положень Порядку №283 періоди зайняття позивачем посад органу місцевого самоврядування, проходження строкової військової служби та час служби в органах внутрішніх справ підлягає зарахуванню до стажу державної служби, а тому станом на 01.06.2016 р. стаж державної служби позивача становив понад 20 років, у зв`язку з чим ОСОБА_1 набув право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст.37 Закону №3723 по досягненню ним 62-річного віку.

При цьому суд першої інстанції правильно вказав на безпідставність посилань відповідача, як на підставу для не врахування позивачу періоду служби в органах внутрішніх справ, на відсутність відповідного звернення ОСОБА_1 , оскільки позивач звернувся до органу Пенсійного фонду України із заявою про переведення з пенсії за віком на пенсію державного службовця, у зв`язку з чим відповідачем мав бути врахований увесь документально підтверджений стаж, який підлягає врахуванню під час призначення відповідного виду пенсії, у тому числі і період проходження позивачем військової служби.

Таким чином, дослідивши встановлені обставини справи, аргументи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у зв`язку з чим підстав для його скасування. в межах доводів апеляційних скарг, не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області ради залишити без задоволення, а рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року у справі №340/1482/19 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 13.09.2019р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк