Справа № 640/3408/19
Суддя: Аверкова В.В.
Дата ухвалення: 2019-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 вересня 2019 року № 640/3408/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Аверкової В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, матеріали адміністративної справи

за позовом Головного управління Держпраці у Львівській області

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії

"Львівська залізниця Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про застосування заходів реагування

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Держпраці у Львівській області (далі по тексту - позивач, ГУ Держпраці у Львівській області) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі по тексту - позивач) , в якому просить суд:

- застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду до Акціонерного товариства «Українська залізниця», в особі Регіональної філії «Львівська залізниця», а саме, заборонити експлуатацію технологічною устаткування деревообробної промисловості (фугувальний верстат, рейсмусовий верстат), виконання робіт в електроустановках до 1000 В (м. Львів, вул. Гоголя, буд. 1), експлуатацію пасажирського ліфта реєстр.№Л-6193 (Львівська обл., Городоцький р-н. с. Суховоля, вул. Ягідна, буд. 20) до усунення зазначених у позовній заяві порушень;

- звернути судове рішення до негайного виконання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за результатами проведеної планової перевірки Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця Акціонерного товариства "Українська залізниця" було виявлено, що відповідачем порушено вимоги нормативно - правових актів з охорони праці, що створює загрозу життю та здоров`ю працівників підприємства.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 березня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (суддя Аблов Є.В.).

01 квітня 2019 року через канцелярію суду представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому він заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, зазначивши, що відповідачем, після проведення перевірки, вжито всіх необхідних заходів для усунення загрози життю та здоров`ю людей, та на час розгляду справи відсутні підстави для застосування заходів реагування.

11 квітня 2019 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив відповідача та заява про зменшення позовних вимог в яких зазначено, що наведена інформація у відзиві та долучені документи свідчать лише про усунення тих порушень, які стосуються експлуатації технологічного устаткування деревообробної промисловості (фугувальний верстат, рейсмусовий верстат), виконання робіт в електроустановках до 1000 В (м. Львів, вул. Гоголя, буд. 1), експлуатацію пасажирського ліфта реєстр.№Л-6193 (Львівська обл., Городоцький р-н. с. Суховоля, вул. Ягідна, буд. 20), у зв`язку з чим, позивач просить суд застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду до Акціонерного товариства «Українська залізниця», в особі Регіональної філії «Львівська залізниця», а саме, заборонити експлуатацію пасажирського ліфта реєстр.№Л-6193 (Львівська обл., Городоцький р-н. с. Суховоля, вул. Ягідна, буд. 20) до усунення зазначених у позовній заяві порушень.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 червня 2019 року, адміністративну справу №640/3408/19 передано на розгляд судді Аверковій В.В.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 червня 2019 року прийнято адміністративну справу №640/3408/19 до провадження та призначено розгляд справи у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи. Запропоновано сторонам подати до суду протягом 10-ти днів з дня отримання даної ухвали суду додаткові письмові пояснення.

27 червня 2019 року до суду від представника відповідача надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що позивач у відповіді на відзив просив зменшити позовні вимоги, залишивши лише одну, а саме: заборонити експлуатацію пасажирського ліфта реєстр.№Л-6193 (Львівська обл., Городоцький р-н, с. Суховоля, вул. Ягідна, 20). При цьому, позивач зазначив, що порушення, що стосуються експлуатації ліфта відповідачем не усунуті. Однак, на момент проведення перевірки та по даний час, згідно наказу від 12 листопада 2018 року №11 пасажирський ліфт реєстр.№Л- 6193 було виведено з експлуатації, про що вказано у відзиві на позовну заяву та повідомлено посадових осіб Головного управління Держпраці у Львівській області, які здійснювали перевірку. Договір з організацією з технічного обслуговування та ремонту ліфта, до укладення якого, згідно наказу №11 від 12 листопада 2018, зупинялася експлуатація ліфта, на сьогодні не укладено. Ліфт не працює і виведений з експлуатації. А тому заборона експлуатації ліфта, який не експлуатувався на момент проведення перевірки і не експлуатується на час розгляду позову в суді, є безпідставною.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на позовну заяву, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

На підставі наказу від 10 січня 2019 року №0057-П (а.с.11) та направлення від 10 січня 2019 року №0057 (а.с.13) посадовими особами Головного управління Держпраці у Львівській області було проведено планову перевірку додержання законодавства у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення; зайнятості населення, зайнятості та працевлаштування осіб з інвалідністю у Регіональній Філії "Львівська залізниця ", за результатами якої 23 січня 2019 року складено акт перевірки суб`єкта господарювання (виробничого об`єкта) №13/01/068/0041 (а.с.14-23).

У вказаному акті перевірки зафіксовано 63 (шістдесят три) порушення, які були виявлені під час перевірки, водночас до суду позивач звернувся з адміністративним позовом зазначивши наступні порушення, які не були своєчасно усунуті відповідачем:

Заземлення фугувального верстата, рейсмусового верстата виконано не у відповідності до вимог розділу 1.7. ПУЕ 2009, що є порушенням пп.І.1.7 "Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів" НПАОП 40.1 -1.21 -98.

Не проведені електричні випробування засобів захисту, а саме: діелектричні рукавиці - 3 пари, вказівник напруги до 1000 В - 4 шт., інструмент з ізолювальними ручками (кусачки - 3 шт., плоскогубці - 5 шт., викрутки - 7 шт.), то є порушенням пп.1.1.4. Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів НГІАОІІ 40.1-1.21- 98.

Не призначені ліфтери по огляду пасажирського ліфта реєстр.№Л-6193, що є порушенням пп. 9.7.1 "Правил будови і безпечної експлуатації ліфтів" НПАОП 0.00-1.02- 08.

Не проводиться технічне обслуговування пасажирського ліфта реєстр.№Л-6193, журнал відсутній, що є порушенням п. 9.7.10 "Правил будови і безпечної експлуатації ліфтів" НПАОП 0.00-1.02-08.

В машинному приміщенні пасажирського ліфта реєстр.№Л-6193 відсутній контур заземлення, електрообладнання не заземлено, що є порушенням пп.6.1.21 "Правил будови і безпечної експлуатації ліфтів" НПАОП 0.00-1.02-08.

Вказані правопорушення зазначені в розділі V Акта перевірки суб`єкта господарювання (виробничого об`єкта), який був підписаний без зауважень виконавчим директором Регіональної філії «Львівська залізниця» ОСОБА_1 .

З огляду на виявлені порушення позивач звернувся до суду та просить застосувати до відповідача заходи реагування згідно з частини п`ятої статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Під час розгляду справи у спрощеному провадженні, відповідачем було подано відзив на позовну заяву разом із доказами усунення порушень зазначених в акті перевірки, у зв`язку з чим, позивач подав до суду зменшення позовних вимог.

Отже, з урахуванням зменшення позовних вимог, суд розглядає адміністративну справу з наступними позовними вимогами:

- застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду до Акціонерного товариства «Українська залізниця», в особі Регіональної філії «Львівська залізниця», а саме, заборонити експлуатацію пасажирського ліфта реєстр.№Л-6193 (Львівська обл., Городоцький р-н. с. Суховоля, вул. Ягідна, буд. 20) до усунення зазначених у позовній заяві порушень.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V (далі по тексту - Закон №877-V).

Відповідно до статті 1 Закону №877-V, державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Спосіб здійснення державного нагляду (контролю) - процедура здійснення державного нагляду (контролю), визначена законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №96 затверджено Положення про Державну службу України з питань праці (далі по тексту - Положення №96).

Відповідності до пункту 1 Положення №96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону №877-V, державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

У відповідності до статті 38 Закону України "Про охорону праці" від 14.10.1992 № 2694-XII (далі - Закон №2694-XII) державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Зокрема, підпунктом 16 пунктом 4 Положення №96 передбачено, що Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням законодавства у сфері охорони праці в частині безпечного ведення робіт, гігієни праці, промислової безпеки, безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, у тому числі з питань: забезпечення працівників спеціальним одягом, спеціальним взуттям та іншими засобами індивідуального та колективного захисту; монтажу, ремонту, реконструкції, налагодження і безпечної експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів виробництва і машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, проведення робіт з утилізації звичайних видів боєприпасів, ракетного палива та вибухових матеріалів військового призначення; виробництва, зберігання, використання отруйних речовин у виробничих процесах, у тому числі продуктів біотехнологій та інших біологічних агентів; організації проведення навчання (в тому числі спеціального) і перевірки знань з питань охорони праці; навчання працівників у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення та перевірки їх знань.

Підпунктом 5 пункту 6 вказаного Положення №96 передбачено, Держпраці для виконання покладених на неї завдань має право проводити безперешкодно проводити відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об`єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, здійснення нагляду та контролю за додержанням якого віднесено до повноважень Держпраці.

Відповідно до абзацу першого пункту 7 Положення №96 передбачено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно з додатком до постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №100 "Про утворення територіальних органів Державної служби з питань праці та визначення такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України" Перелік територіальних органів Державної служби з питань праці, що утворюються, утворити Головне управління Держпраці у Львівській області.

Частиною першою статті 39 Закону №2694-XII передбачено, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, зокрема, безперешкодно відвідувати підконтрольні підприємства (об`єкти), виробництва фізичних осіб, які відповідно до законодавства використовують найману працю, та здійснювати в присутності роботодавця або його представника перевірку додержання законодавства з питань, віднесених до їх компетенції; видавати в установленому порядку роботодавцям, керівникам та іншим посадовим особам юридичних та фізичних осіб, які відповідно до законодавства використовують найману працю, міністерствам та іншим центральним органам виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевим державним адміністраціям та органам місцевого самоврядування обов`язкові для виконання приписи (розпорядження) про усунення порушень і недоліків в галузі охорони праці, охорони надр, безпечної експлуатації об`єктів підвищеної небезпеки.

У відповідності до частини шостої статті 7 Закону № 877-V, за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт.

Відповідно до частини сьомою статті 7 вказаного Закону передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Частиною п`ятою статті 4 Закону № 877-V встановлено, що виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

З огляду на викладені положення Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та Закону України "Про охорону праці", підставою для звернення з позовом до суду про застосування заходів реагування є виявлення органом нагляду (контролю) порушення вимог законодавства, про що зазначається в акті перевірки.

Так, як було встановлено вище, під час планової перевірки додержання законодавства у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення; зайнятості населення, зайнятості та працевлаштування осіб з інвалідністю у Регіональній Філії "Львівська залізниця" позивачем було зафіксовано 63 (шістдесят три) порушення, які були виявлені під час перевірки, водночас до суду позивач звернувся зазначивши 5 (п`ять) порушень відповідачем.

Разом з тим, як зазначено позивачем та підтверджується матеріалами справи, під час розгляду справи відповідачем усунені порушення щодо заземлення фугувального верстата.

Щодо порушень стосовно експлуатації пасажирського ліфта (реєстр.№Л-61930), а саме: не призначені ліфтери по огляду пасажирського ліфта реєстр.№Л-6193, що є порушенням пп. 9.7.1 "Правил будови і безпечної експлуатації ліфтів" НПАОП 0.00-1.02-08; не проводиться технічне обслуговування пасажирського ліфта реєстр.№Л-6193, журнал відсутній, що є порушенням п. 9.7.10 "Правил будови і безпечної експлуатації ліфтів" НПАОП 0.00-1.02-08; в машинному приміщенні пасажирського ліфта реєстр.№Л-6193 відсутній контур заземлення, електрообладнання не заземлено, що є порушенням пп.6.1.21 "Правил будови і безпечної експлуатації ліфтів" НПАОП 0.00-1.02-08, суд зазначає наступне.

Відповідачем до відзиву надано належним чином засвідчену копію наказу від 12 листопада 2018 року №11 «Про виведення з експлуатації ліфта» підписаного начальником Методично-інформаційного бюро Паньківим П. Б.

З якого вбачається, що у зв`язку з відсутністю організації по виконанню робіт з техничного обслуговування та ремонту пасажирського ліфта, реєстраційний № Л-6193 , типу «ВОV 250» 1993 р.в., вантажопідіймальністю 250 кг., швидкістю руху кабіни 0,5 м/с, виготовлювач - OTIS.as.New Equipment Center (місце виготовлення - Львівська обл., Городоцький р-н, с. Суховоля, вул. Ягідна, 20, Методично-інформаційне бюро) наказано до укладення договору з організацією з технічного обслуговування та ремонту ліфту типу - вивести з експлуатації пасажирський ліфт «ВОV 250» реєстраційний номер № Л-6193 .

Позивач, у відповіді на відзив відповідача, щодо вказаного наказу зазначив, що наявність наказу про виведення пасажирського ліфта реєстраційний №Л -6193 з експлуатації, не свідчить про те, що відповідач позбавлений об`єктивної можливості в будь-який момент відновити його експлуатацію, яка без належного усунення виявлених порушень становить загрозу здоров`ю і життю працівників Регіональній Філії "Львівська залізниця" про застосування заходів реагування.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

З цією метою роботодавець забезпечує функціонування системи управління охороною праці, а саме: створює відповідні служби і призначає посадових осіб, які забезпечують вирішення конкретних питань охорони праці, затверджує інструкції про їх обов`язки, права та відповідальність за виконання покладених на них функцій, а також контролює їх додержання; розробляє за участю сторін колективного договору і реалізує комплексні заходи для досягнення встановлених нормативів та підвищення існуючого рівня охорони праці; забезпечує виконання необхідних профілактичних заходів відповідно до обставин, що змінюються; впроваджує прогресивні технології, досягнення науки і техніки, засоби механізації та автоматизації виробництва, вимоги ергономіки, позитивний досвід з охорони праці тощо; забезпечує належне утримання будівель і споруд, виробничого обладнання та устаткування, моніторинг за їх технічним станом; забезпечує усунення причин, що призводять до нещасних випадків, професійних захворювань, та здійснення профілактичних заходів, визначених комісіями за підсумками розслідування цих причин; організовує проведення аудиту охорони праці, лабораторних досліджень умов праці, оцінку технічного стану виробничого обладнання та устаткування, атестацій робочих місць на відповідність нормативно-правовим актам з охорони праці в порядку і строки, що визначаються законодавством, та за їх підсумками вживає заходів до усунення небезпечних і шкідливих для здоров`я виробничих факторів; розробляє і затверджує положення, інструкції, інші акти з охорони праці, що діють у межах підприємства (далі - акти підприємства), та встановлюють правила виконання робіт і поведінки працівників на території підприємства, у виробничих приміщеннях, на будівельних майданчиках, робочих місцях відповідно до нормативно-правових актів з охорони праці, забезпечує безоплатно працівників нормативно-правовими актами та актами підприємства з охорони праці; здійснює контроль за додержанням працівником технологічних процесів, правил поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, використанням засобів колективного та індивідуального захисту, виконанням робіт відповідно до вимог з охорони праці; організовує пропаганду безпечних методів праці та співробітництво з працівниками у галузі охорони праці; вживає термінових заходів для допомоги потерпілим, залучає за необхідності професійні аварійно-рятувальні формування у разі виникнення на підприємстві аварій та нещасних випадків.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження усунення відповідачем порушень зафіксованих в акті, а саме: не призначені ліфтери по огляду пасажирського ліфта реєстр.№Л-6193, що є порушенням пп. 9.7.1 "Правил будови і безпечної експлуатації ліфтів" НПАОП 0.00-1.02-08; не проводиться технічне обслуговування пасажирського ліфта реєстр.№Л-6193, журнал відсутній, що є порушенням п. 9.7.10 "Правил будови і безпечної експлуатації ліфтів" НПАОП 0.00-1.02-08; в машинному приміщенні пасажирського ліфта реєстр.№Л-6193 відсутній контур заземлення, електрообладнання не заземлено, що є порушенням пп.6.1.21 "Правил будови і безпечної експлуатації ліфтів" НПАОП 0.00-1.02-08.

Суд приймає до уваги, що наказом від 12 листопада 2018 року №11 вказаний ліфт виведено із експлуатації, проте даний наказ не є належним доказом усунення порушень "Правил будови і безпечної експлуатації ліфтів" вказаних в акті перевірки суб`єкта господарювання (виробничого об`єкта) від 23 січня 2019 року №13/01/068/0041 .

Приймаючи до уваги, що жодних доказів, які б спростовували доводи позивача, що викладені в адміністративному позові щодо порушень стосовно експлуатації пасажирського ліфта (реєстр.№Л-61930), відповідачем до суду не надано, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача щодо звернення рішення суду до негайного виконання, суд зазначає наступне.

Згідно пункту 6 частини першої статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України, під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання рішення.

Частиною першою статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про:

1) присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць;

2) присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць;

3) поновлення на посаді у відносинах публічної служби;

4) припинення повноважень посадової особи у разі порушення нею вимог щодо несумісності;

5) уточнення списку виборців;

6) усунення перешкод та заборону втручання у здійснення свободи мирних зібрань;

7) накладення арешту на активи, що пов`язані з фінансуванням тероризму та стосуються фінансових операцій, зупинених відповідно до рішення, прийнятого на підставі резолюцій Ради Безпеки ООН, зняття арешту з таких активів та надання доступу до них.

Негайно також виконуються рішення суду, прийняті в адміністративних справах, визначених пунктами 1, 5 частини першої статті 263, пунктами 1 - 4 частини першої статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення:

1) у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1 і 2 частини першої цієї статті;

2) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності громадського об`єднання; про примусовий розпуск (ліквідацію) громадського об`єднання;

3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства;

4) про встановлення обмеження щодо реалізації права на свободу мирних зібрань.

Отже, норми вказаної статті не дають суду можливості звернути рішення суду про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду до негайного виконання, у зв`язку з чим дана вимога позивача до задоволення не підлягає.

З огляду на викладене, керуючись статтями 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Головного управління Держпраці у Львівській області (79005, м. Львів, пл. Міцкевича, 8, ) до Акціонерного товариства «Українська залізниця», в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» (79007, м. Львів, вул. Гоголя, буд. 1, ) про застосування заходів реагування - задовольнити частково.

2. Застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду до Акціонерного товариства «Українська залізниця», в особі Регіональної філії «Львівська залізниця», а саме: заборонити експлуатацію пасажирського ліфта реєстр.№Л-6193 (Львівська обл., Городоцький р-н. с. Суховоля, вул. Ягідна, буд. 20) до усунення порушень.

3. В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду, відповідно до частини першої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Аверкова