Справа № 480/2763/19
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2019-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2019 р. Справа №480/2763/19

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Савицької Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Златобанк" Гулей Олександра Івановича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Златобанк" Гулей Олександра Івановича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, і просить суд:

- зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Златобанк" включити ОСОБА_1 до переліку вкладників ПАТ "Златобанк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Угодою про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб" № НОМЕР_1 від 19.12.2014;

- зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Златобанк" включити ОСОБА_1 до Загального реєстру вкладників ПАТ "Златобанк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Угодою про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб" № НОМЕР_1 від 19.12.2014.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Фондом гарантування вкладів фізичних осіб та уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Златобанк" безпідставно, в порушення приписів чинного законодавства, ОСОБА_1 не було включено до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Златобанк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Ухвалою суду від 26.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

28.08.2019 на адресу суду від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти позовних вимог заперечує та просить відмовити у їх задоволенні (а.с.34-37).

Також зазначає, що у зв`язку з тим, що постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.04.2017, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.10.2017 та постановою Великої Палати Верховного суду від 05.02.2019 у справі №826/2184/17 скасовано постанови Правління Національного банку України "Про віднесення ПАТ "Златобанк" до критерії неплатоспроможних та "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Златобанк" і рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, прийняті з питань запровадження у банку тимчасової адміністрації, введення ліквідаційної процедури та призначення відповідних уповноважених осіб Фонду, правові підстави на одержання позивачем гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами відсутні, а отже, відсутні підстави для включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ "Златобанк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Крім того, 28.08.2019 Фондом гарантування вкладів фізичних осіб подано заяву про залишення позову без розгляду (а.с.54-56).

28.08.2019 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив (а.с.57), в якій ОСОБА_1 проти доводів відповідача наведених у відзиві, а також проти заяви про залишення позову без розгляду заперечував в повному обсязі та просив відмовити у її задоволенні.

Ухвалою суду від 29.08.2019 у задоволенні заяви Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про залишення позовної заяви без розгляду відмовлено.

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Златобанк" відзиву не позовну заяву не подано.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ПАТ «Златобанк» 19.12.2014 було укладено договір «Угода про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб» № НОМЕР_1 (надалі - Договір).

Відповідно до умов даного Договору ОСОБА_1 здійснив грошовий депозит на суму 14 500 дол. СІІІА строком до 19.03.2015 під 11% річних, що підтверджується копією Договору та квитанцією про внесення вищевказаної суми (а.с.8,9).

З 14.02.2015 по 13.05.2015 у ПАТ «Златобанк» була введена тимчасова адміністрація, а з 14.05.2015 банк знаходився в процесі ліквідації.

17.05.2015 позивач звернувся до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із заявою про виплату йому гарантованої суми відшкодування за вкладом, розміщеним у банку (а.с.11). Поте листом № 02-036-26001/15 від 06.08.2015 йому було повідомлено про відсутність інформації у переліку вкладників стосовно зазначеного ОСОБА_1 грошового депозиту (а.с.13).

Крім того, 24.07.2015 позивач звернувся до уповноваженої особи Фонду гарантування

вкладів фізичних осіб та тимчасову адміністрацію АТ «Златобанк» з клопотанням додати його у реєстр вкладників та повідомити про строки виплати відшкодування (а.с.12). На дане звернення ОСОБА_1 отримано відповідь від 04.08.2015, якою повідомлено про відсутність відкриття даних рахунків у банку та інформацію щодо звернення до територіального органу МВС з метою проведення перевірки та притягнення винних осіб до відповідальності за відсутність грошових коштів (а.с.14).

16.09.2015 ОСОБА_1 звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовом до ПАТ "Златобанк", третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання договору укладеним, зобов`язання повернути кошти.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.01.2016 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 15.08.2016 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, та змінено рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.01.2016 в частині мотивів відмови у задоволенні позовних вимог (а.с.16-18).

Постановою Верховного Суду від 10.04.2019 рішення Апеляційного суду Сумської області від 15.08.2016 залишено без змін та поновлено виконання даного рішення (а.с.19-23).

Після прийняття Верховним Судом постанови від 10.04.2019 ОСОБА_1 повторно звернувся до відповідача із заявою від 30.05.2019, в якій просив внести його до реєстру вкладників ПАТ "Златобанк" та виплатити ОСОБА_1 гарантовану суму відшкодування за банківстким вкладом, розміщеному в ПАТ "Златобанк" (а.с.24).

Відповідач у своєму листі повідомив ОСОБА_1 про те, що рішеннями судів не передбачено зобов`язання уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ "Златобанк" надати до Фонду зміни та/або доповнення до переліку перерахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, отже, Фондом гарантування вкладів фізичних осіб не можуть бути задоволені вимоги, викладені ОСОБА_1 у заяві від 30.05.2019 (а.с.25).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі, на виконання делегованих повноважень.

За змістом пункту 7 частини першої цієї статті суб`єктом владних повноважень є, зокрема, будь-який суб`єкт при здійсненні ним владних управлінських функцій.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 №4452-VI (далі - Закон №4452-VI) Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

У свою чергу, згідно із частиною першою статті 4 цього ж Закону, основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Для цього Фонд наділено відповідними функціями, передбаченими частиною другою цієї статті, серед яких, зокрема: ведення реєстру учасників Фонду; здійснення заходів щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснення заходів щодо інформування громадськості про функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, захисту прав та охоронюваних законом інтересів вкладників.

Таким чином, нормативно-правове регулювання статусу Фонду та його місце в системі гарантування вкладів фізичних осіб дозволяє зробити висновки, що Фонд є суб`єктом публічного права, створений з метою реалізації публічних інтересів держави у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку, здійснює нормативне регулювання, тобто наділений владними управлінськими функціями та є суб`єктом владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, правовідносини між вкладниками та Фондом щодо формування переліку осіб, які мають право на відшкодування вкладів за рахунок коштів Фонду, складаються без участі банку. Тому ці правовідносини не стосуються безпосередньо процедури ліквідації банку. Юридичний факт неплатоспроможності банку є лише підставою для виникнення правовідносин щодо відшкодування вкладникам їх вкладів за рахунок коштів Фонду, проте процес ліквідації має окремий перебіг і не впливає на обсяг гарантованого відшкодування вкладникам.

Наведене свідчить про те, що спір стосовно права на відшкодування вкладів фізичних осіб за рахунок коштів Фонду в межах гарантованого державою відшкодування за вкладами є публічно-правовим, має особливий характер і стосується виконання окремої владної функції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а саме організації виплат відшкодувань за вкладами, тому його не можна вважати спором у зв`язку з процесом ліквідації банку.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Великої палати Верховного Суду від 18.04.2018 у справі № 813/921/16, від 23.05.2018 у справі №820/3770/16 та від 27.06.2018 у справі № 804/15260/15.

У спірних правовідносинах судом враховано правові висновки Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду щодо застосування окремих положень Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 №4452-VI, викладені у постанові від 26.02.2019 у справі №818/3896/15.

Так, відповідно до частини першої статті 26 Закону №4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам у строк, встановлений цим Законом.

Згідно з частиною другою статті 26 Закону №4452-VI вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами. Під час тимчасової адміністрації вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами за договорами, строк дії яких закінчився станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, та за договорами банківського рахунку з урахуванням вимог, визначених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з положеннями статті 27 Закону №4452-VI Уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Нарахування відсотків за вкладами припиняється у день початку процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).

Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує:

1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню;

2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 цього Закону;

3) переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, що не виконане;

4) перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду;

5) перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених статтею 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак.

Згідно з положеннями статей 37, 38 Закону №4452-VI Фонд або його уповноважена особа наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів, тобто мають здійснити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою статті 38; прийняти відповідне рішення про виявлення факту нікчемності правочину і повідомити про це сторін правочину, а також вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності правочинів.

За змістом вищенаведених норм Закону №4452-VI право перевірки правочинів на предмет перевірки виявлення серед них нікчемних не є абсолютним, а кореспондується з обов`язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов`язує нікчемність правочину, довести суду такі обставини. Тобто самого твердження про нікчемність правочину недостатньо для визнання його таким, оскільки воно нівелюється протилежним твердженням вкладника про дійсність вкладу.

Перелік передбачених частиною третьою статті 38 Закону №4452-VI підстав, за яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, є виключним.

Також, згідно частини 3 статті 36 Закону №4452-VI є нікчемними правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку. Положення статті 228 ЦК України не можуть бути застосовані комісією банку чи уповноваженою особою Фонду при вирішення питання щодо віднесення правочинів до нікчемних для розширення переліку підстав нікчемності, визначених у частині третій статті 38, а також у частині третій статті 36 Закону №4452-VI.

При цьому, суд акцентує увагу на тому, що за Законом №4452-VI до такого переліку віднесені правочини, що вчинені (укладені) саме банком. Щодо правочинів (у тому числі договорів), які укладені між фізичними чи юридичними особами - уповноважена особа таких повноважень не має за цим Законом.

Також, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у відзиві зазначає, що оскільки виконавча дирекція Фонду затверджує загальний реєстр вкладників податків виключно на підставі Переліку вкладників, складеного та наданого Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Златобанк", то Фондом не було порушено права позивача.

Пунктом 5 розділу І Постанови №174 встановлено, що Банк (філія) зобов`язаний здійснювати касове обслуговування клієнтів на підставі договірних відносин через касу банку.

Відповідно до пункту 8 розділу І Постанови №174 Банк під час здійснення касових операцій має, серед іншого, зокрема забезпечувати: своєчасне повне оприбутковування готівки національної та іноземної валюти, що надійшла до каси банку, та її зарахування на зазначені клієнтами рахунки згідно з вимогами нормативно-правових актів; документальне оформлення руху готівки національної та іноземної валюти в касі банку; своєчасне відображення касових операцій у бухгалтерському обліку.

У відповідності до абзацу першого пункту 1.1 глави 1 розділу IV Постанови №174 до касових документів, які оформляються згідно з касовими операціями, визначеними цією Інструкцією, належать: заява на переказ готівки (додаток 8), прибутково-видатковий касовий ордер (додаток 9), заява на видачу готівки (додаток 10), прибутковий касовий ордер (додаток 11), видатковий касовий ордер (додаток 12), грошовий чек (додаток 13), квитанція про прийняття на інкасо банкнот іноземних держав (додаток 22), квитанція про приймання до сплати на інкасо чеків в іноземній валюті, рахунки на сплату платежів, а також сліп, квитанція, чек банкомата, що формуються платіжними пристроями, та документи для відправлення переказу готівки та отримання його в готівковій формі, установлені відповідною платіжною системою.

Згідно з пунктом 2.1 глави 2 розділу IV Постанови №174 банк (філія, відділення) приймає від клієнта готівку для здійснення її переказу через операційну касу і платіжні пристрої.

Приписи пункту 2.3 глави 2 розділу IV Постанови №174 визначають, що банк (філія, відділення) здійснює приймання готівки іноземної валюти від клієнтів за такими прибутковими касовими документами, зокрема за заявою на переказ готівки - від юридичних осіб - резидентів, фізичних осіб - підприємців та представництв-нерезидентів для зарахування на власні поточні рахунки; від уповноваженого представника нерезидента - суб`єкта господарювання для зарахування на розподільчий рахунок в іноземній валюті, відкритий цим банком (філією, відділенням) резиденту - суб`єкту господарювання; від фізичних осіб - на поточні, вкладні (депозитні) рахунки та переказ без відкриття рахунку.

У відповідності до пункту 2.9. 3 глави 2 розділу IV Постанови №174 банк (філія, відділення) зобов`язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп "вечірня" чи "післяопераційний час"), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

Отже, одним із документів, який фіксує факт приймання готівки іноземною валютою від клієнта банку, є заява про переказ готівки, форма якої визначена у додатку 8 до Постанови №174. Така заява свідчить про волевиявлення клієнта на внесення певної суми коштів у банк та повинна зберігатися у банку як один із документів первинного обліку.

Судом було витребувано в уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Златобанк" заяву ОСОБА_1 на переказ готівки.

Однак, відповідачем не було надано суду відповідної заяви.

Доказом вчинення операції з переказу коштів на депозитний рахунок ОСОБА_1 у АТ "Златобанк" є квитанція №47129 від 19.12.2014 на суму операції 14500 дол. США (еквівалент у гривні - 228641,80 грн.) (а.с.30).

Саме ця сума коштів відповідає розміру вкладу за договором «Угода про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб» № НОМЕР_1 від 19.12.2014 (а.с.8), і саме цю суму коштів має право отримати позивач у якості відшкодування за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

При цьому, щодо вимог позивача про зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Златобанк" включити ОСОБА_1 до Загального реєстру вкладників ПАТ "Златобанк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Угодою про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб" № НОМЕР_1 від 19.12.2014, слід зазначити наступне.

Оскільки уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб АТ «Златобанк» не було включено позивача до переліку вкладників, слід констатувати, що, відповідно, у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не виникло обов`язку щодо включення ОСОБА_1 до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а розв`язання спору на майбутнє чинним законодавством не передбачено.

Отже, позовні вимоги щодо зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити позивача до Загального реєстру вкладників є передчасними та спрямовані на майбутній захист прав та інтересів позивача, які на час розгляду справи не були порушені, оскільки Загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб складається виключно на підставі інформації, наявної в переліку вкладників, який формується та передається Уповноваженою особою.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Так, у даному випадку, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Златобанк" наділена повноваженнями на подання додаткової (уточнюючої) інформації про вкладників, які мають право на відшкодування.

Враховуючи викладене, суд вважає, що належним способом захисту буде зобов`язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Златобанк" подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 , як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві "Златобанк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

При цьому, розмір відшкодування становить 228641,80 грн, що відповідає еквіваленту коштів внесених ОСОБА_1 на депозитний рахунок у АТ "Златобанк" 14500 дол. США у 2014 році.

Відповідно ст. 139 КАС України судові витрати в тому числі і судовий збір підлягають відшкодуванню в разі задоволення позову, або пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд вважає необхідним стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Златобанк" суму судового збору в розмірі 768,40 грн, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Златобанк" Гулей Олександра Іванович, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Златобанк" (вул. Прорізна, 8, м. Київ, 01001, ) подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві "Златобанк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у розмірі 228 641 (двісті двадцять вісім тисяч шістсот сорок одна) грн. 80 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Златобанк" (вул. Прорізна, 8, м. Київ, 01001, ) судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Савицька