Справа № 523/8867/19
Суддя: Токмілова Л. М.
Дата ухвалення: 2019-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 523/8867/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2019 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі (65003, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 95, ) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову Одеської філії ПАТ «Укртелеком» (65023, м. Одеса, вул. Коблевська, 39, ) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

04.06.2019 року до Суворовського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову Одеської філії ПАТ «Укртелеком» про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії.

06.06.2019 року ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси адміністративну справу № 523/8867/19 за позовом ОСОБА_1 до Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову Одеської філії ПАТ «Укртелеком» про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, направлено до Одеського окружного адміністративного суду.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.07.2019 року, головуючого суддю по справі визначено Токмілову Л.М.

15.07.2019 року ухвалою судді справу прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 15.01.2019 року звернувся в Суворовське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Проте, рішенням № 25 від 07.03.2019 року Суворовське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, на думку позивача, безпідставно відмовило йому у задоволенні заяви, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи. Позивач вважає, що має необхідний стаж для призначення пенсії на пільгових умовах за віком, який підтверджується трудовою книжкою та іншими доказами, як передбачено постановою КМУ «Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» від 12.08.1993 року № 637.

01.08.2019 року, відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву (вх. № 27664/19), відповідно до якого відповідач, вимоги, викладені в позовній заяві вважає не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, так як необхідними умовами для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, зайнятість повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, наявність стажу роботи на зазначених роботах, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Підтвердження права на пільгове забезпечення здійснюється на підставі записів у трудових книжках працівників та уточнюючих довідок, виданих підприємствами на підставі первинних документів про характер виконуваної роботи та умови праці, а також про безпосередню зайнятість протягом повного робочого дня на роботах, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення та підтвердження спеціального трудового стажу за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, оцінивши їх за власним внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді справи, суд встановив наступні факти та обставини.

15.01.2019 року позивач звернувся в Суворовське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування ».

До вказаної заяви позивач додав документи: довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній за № 377-К від 16.12.2016 року про те, що він працював повний робочий день в Одеській філії ПАТ «Укртелеком» на посаді кабельника-спаювальника, зайнятого на роботах із спаювання освинцьованих кабелів і кабелів з поліетиленових та поліхлорвініловими оболонками, копію трудової книжки, за даними якої його пільговий трудовий стаж з 01.11.1994 року по 20.04.2005 року.

Рішенням № 25 від 07.03.2019 року Суворовське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі відмовило позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах згідно п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно вказаного рішення, підставою для його прийняття стало не зарахування органом пенсійного фонду до пільгового стажу позивача період роботи на посаді кабельника-спаювальника, зайнятого на роботах із спаювання освинцьованих кабелів і кабелів з поліетиленовими та поліхлорвініловими оболонками з 05.03.2002 року по 29.10.2002 року, оскільки між первиною та повторною атестаціями робочих місць пройшло більше 5 років (05.03.1997 р. - первина атестація, а 30.10.2002 р. - повторна атестація).

Тобто, Суворовське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі відмовило позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 згідно п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через відсутність необхідного пільгового стажу роботи, а саме 10 років.

Суд, приймаючи рішення по справі виходив з наступних положень законодавства.

Порядок та умови призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 визначені ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Пунктом 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим пункту 2, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Водночас, порядок зарахування періодів роботи до пільгового стажу за Списком № 2 регулюється п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383.

Відповідно до п. 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442, що набрала чинності з 21.08.1992 року, тому вимоги щодо обов`язкового проведення атестації робочого місця за будь-якою професією, що дає право на пільгову пенсію, застосовуються до періодів пільгового стажу після 21.08.1992 року.

Результати атестації використовуються підприємствами й організаціями також для здійснення пільг і компенсацій, передбачених чинним законодавством.

Відповідно до п. 1 «Порядку проведення атестації робочих місць за умовам праці» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до п. 4 атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначається наказом по підприємству, організації в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Згідно до п. 6 вищезазначеного Порядку атестація робочих місць передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідальність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії із шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до п. 10 вищезазначеного Порядку результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Отже, як встановлено судом, необхідними умовами для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, зайнятість повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, наявність стажу роботи на зазначених роботах, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Підтвердження права на пільгове забезпечення здійснюється на підставі записів у трудових книжках працівників та уточнюючих довідок, виданих підприємствами на підставі первинних документів про характер виконуваної роботи та умови праці, а також про безпосередню зайнятість протягом повного робочого дня на роботах, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення та підтвердження спеціального трудового стажу за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Тобто, рішенням від 07.03.2019 № 25 позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу 10 років. До пільгового стажу не був зарахований період з 05.03.2002 року по 29.10.2002 року, оскільки між первинною та повторною атестацією робочих місць пройшло більш ніж 5 років, а саме первинна атестація була проведена 05.03.1997 року, а повторна лише 30.10.2002 року, тобто через 5 років та дев`ять місяців. Проте, відповідно до п. 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442, повторна атестація повинна була бути проведена не пізніше 05.03.2002 року.

Згідно з п. 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація

Суд зазначає, що в зв`язку з тим, що робоче місце позивача протягом семи місяців не було атестоване, управлінням не зарахований стаж за період з 05.03.2002 року по 29.10.2002 року, тобто по дату проведення повторної атестації.

Згідно ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відтак, відсутність такої умови як атестація робочого місця за період з 05.03.2002 року по 29.10.2002 року не породжує у позивача права на зарахування зазначеного періоду до пільгового стажу відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України, управління було зобов`язано діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені законами України, зокрема Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а отже відсутні законні підстави для визнання протиправними дій відповідача щодо не зарахування до пільгового стажу позивача спірного періоду з 05.03.2002 року по 29.10.2002 року.

Відносно позовної вимоги позивача щодо зобов`язання відповідача призначити пенсію за віком Список № 2 з часу звернення з заявою про призначення пенсії - з 15.01.2019 не підлягає задоволенню, оскільки судом не може прийматись рішення про призначення пенсії та втручання в дискримінаційні повноваження суб`єкта владних повноважень буде виходити за межі завдань адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Статтею 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що Пенсійний фонд є органом який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати.

Тобто, згідно із пенсійним законодавством України прийняття рішень про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії відноситься виключно до компетенції Пенсійного фонду.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

На підставі викладеного, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Суворовського об`єднаного управління пенсійного фонду України в м. Одесі від 07.03.2019 року № 25 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та зобов`язання Суворовського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України в Одесі призначити та нарахувати ОСОБА_1 , пенсію за віком на пільгових умовах з моменту звернення 15.01.2019 року із відповідною заявою за Списком № 2, як кабельника-спаювальника, зайнятого на роботах із спаювання освинцьованих кабелів і кабелів з поліетиленовими та поліхлорвініловими оболонкам, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове держав пенсійне страхування», розділу XXIX ЗВ`ЯЗОК підрозділ 29 код КП 7245.1 підстава ДК 003-95, що передбачено Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показники шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком і пільгових умовах, слід відмовити.

За приписами ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Відповідно до приписів ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає відмові в задоволенні.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 242 КАСУ, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що суд відмовляє у задоволенні позовних вимог, судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача не стягується.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 72-77, 94, 139, 241-246, 250, 251, 293, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову Одеської філії ПАТ «Укртелеком», про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлений та підписаний суддею 13.09.2019 року.

Суддя Л.М. Токмілова

.