Справа № 520/7553/19
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

з питань забезпечення адміністративного позову

"12" вересня 2019 р. № 520/7553/19

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Зоркіна Ю.В., розглянувши заяву позивача про забезпечення адміністративного позову Громадської організації "ЗооКонтроль" (вул. Миру, буд. 68, м. Харків, 61055, ) до Головного управління Держпраці у Харківській області (вул. Алчевських, буд. 40, м. Харків, 61002, ) про скасування постанови,-

встановив:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом до та просить суд : визнати протиправною та скасувати Постанову Головного управління Держпраці у Харківській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № 20-01- 4310/0656/2210/ТД-ФС згідно якої на ГО ЗооКонтроль накладено штраф за порушення абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗПП України в сумі 125190.00 грн.; стягнути з Головного управління Держпраці у Харківській області на користь ГО ЗооКонтроль сплачений судовий збір.

10.09.2019 позивачем через канцелярію суду подано клопотання про забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № 20-01- 4310/0656/2210/ТД-ФС згідно якої на ГО ЗооКонтроль накладено штраф за порушення абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗПП України в сумі 125190.00 грн. до набрання законної сили рішенням по справі 520/7553/19; скасування постанови державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м.Харків ГТУЮ у Харківській області про арешт коштів боржника від 14.08.2019 у виконавчому провадженні № 59770492 від 13.08.2019.

В обґрунтування вказаного клопотання позивач зазначив, що постановою державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м.Харків ГТУЮ у Харківській області від 14.08.2019 у виконавчому провадженні № 59770492 від 13.08.2019 накладено арешт на кошти боржника, отже, позивач позбавлений можливості здійснювати господарську діяльність.

Згідно ч.1 ст.154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Враховуючи положення ч. 1 ст. 154 КАС України, суд дійшов висновку про розгляд клопотання про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Вирішуючи заявлене клопотання суд зазначає наступне.

За правовою позицією, викладеною у Рішенні Конституційного Суду України від 31 травня 2011 року № 4-рп/2011 у справі за конституційним зверненням громадянки ОСОБА_1 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 376 у взаємозв`язку зі статтями 151, 152, 153 Цивільного процесуального кодексу України, „з метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог у процесуальних законах України передбачено інститут забезпечення позову (абзац п`ятий пункту 4 мотивувальної частини). Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. Забезпечення є однією з гарантій реального виконання можливого позитивного для людини рішення, оскільки надає можливість суду до ухвалення рішення по справі вжити заходів до забезпечення реалізації позовних вимог.

Застосування інституту забезпечення позову є дискреційним правом суду, а не його обов`язком, яке він реалізує залежно від обставин справи.

Інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано положеннями ст.ст.150-158 КАС України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому судового рішення, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Відповідно до вимог ч.ч.1 та 2 ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи.

При цьому, положеннями ч.2 ст.150 КАС України в якості підстав для вжиття заходів забезпечення позову передбачено наступні:1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Суд зауважує, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, яке допускається, якщо не вжиття цих заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся. Під час вирішення питання щодо вжиття заходів забезпечення позову суд враховує інтереси як позивача, так і відповідача.

Отже, прийняття такого рішення доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи привести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача.

Суд зауважує, що клопотання про забезпечення позову, не містять посилання на беззаперечні мотиви, за якими позивач вважає, що захист його прав, свобод та інтересів буде неможливим без вжиття відповідних заходів і для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також не вказано в чому полягає значимість таких зусиль і наскільки значні витрати будуть при цьому понесені.

В той же час, положеннями ч.1 ст.151 КАС України передбачено види забезпечення позову, а саме: 1) зупинення дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) заборона відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановлення обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) заборона іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупинення стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. При цьому, відповідно до ч.2 ст.151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Суд зазначає, що предметом адміністративного позову є протиправність постанови Держпраці про накладення штрафу, тоді як одним з засобів забезпечення позову позивачем обрано скасування постанови державного виконавця про арешт коштів, яке не є предметом розгляду справі 520/7553/19

Отже, відсутність доказів існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або того, що захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, дає підстави для висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про забезпечення адміністративного позову.

Згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Керуючись статями 150-154, 241, 243, 256, 294, 295 КАС України, суд,-

ухвалив:

Клопотання про забезпечення позову по адміністративній справі 520/7553/19 - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, а саме: протягом 15 днів з дати постановлення ухвали. Скарга може бути подана у порядку ч. 1 ст. 297 КАС України безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або у порядку п. 15.5 Розділу VII КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Суддя Зоркіна Ю.В.