Справа № 120/1262/19-а
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2019-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/1262/19-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Сало Павло Ігорович

Суддя-доповідач - Іваненко Т.В.

12 вересня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Іваненко Т.В.

суддів: Сторчака В. Ю. Граб Л.С. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29 травня 2019 року (місце ухвалення рішення м. Вінниця, повне текст рішення складено 03.06.2019) у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2019 року Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області звернулось до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області від 01.04.2019 № про застосування штрафних санкцій в розмірі 137504,33 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначав, що відповідач провів камеральну перевірку щодо своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, за результатами якої було складено акт від 27.02.2019 № 8176/50-05-38635397. Позивач не погодився з вказаним актом перевірки та подав свої заперечення. Листом № 9978/9/0232-50-05 від 28.03.2019 відповідач залишив без задоволення заперечення позивача, а висновки акта перевірки без змін. Позивач вказав на те, що податкові накладні, які відображені в акті перевірки, були складені на осіб, що не є платниками ПДВ. Відтак вони не підлягали наданню отримувачу (покупцю), тоді як решта податкових накладних складена та виписана на умовний продаж. Також, в податкових накладних, що складені на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від ПДВ та постачання товарів/послуг, що оподатковуються за нульовою ставкою ПДВ, відсутня база нарахування штрафу, оскільки сума ПДВ у таких накладних, незалежно від того, чи надаються вони чи не надаються покупцю, дорівнюватиме нулю.

За цих обставин позивач вважав, оскаржуване рішення за № від 01.04.2019 року є протиправним і таким, що підлягає скасуванню.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 29 травня 2019 року відмовлено у задоволенні позову повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник зазначає, що відповідно ст.201 ПК України виокремлено види податкових накладних, які підлягають реєстрації в ЄРПН: податкові накладні, які не надаються покупцю; податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільненні від оподаткування. Апелянт зауважив, що висновки Верховного суду не є рішенням Верховного Суду у зразковій справі в розумінні статті 290 КАС України, а тому не носять обов`язковий характер. Вважає, що до нього не може бути застосований штраф за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних.

Перед початком судового засідання представником відповідача заявлено клопотання про заміну Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області його правонаступником.

Згідно з ст. 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

28.08.2019 року набрало чинності розпорядження КМУ від 21.08.2019 року №682-р "Питання Державної податкової служби" відповідно якого функції та повноваження Державної фіскальної служби припинено, обов`язки з реалізації податкової політики покладено на Державну податкову службу.

Оскільки, станом на 12.09.2019 року повноваження Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області припинено, то наявні підстави для заміни відповідача - Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області його правонаступником - Головним управління ДПС у Вінницькій області, у зв`язку із чим протокольною ухвалою задоволено подане клопотання.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її.

Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги позивача та просив суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців позивач з 14.03.2013 зареєстрований виконавчим комітетом Вінницької міської ради як юридична особа та взятий на податковий облік за № 0. Крім того, з 01.05.2015 позивач є платником податку на додану вартість, що підтверджується витягом з Реєстру платників податку на додану вартість № 509.

Також судом встановлено, що на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 та згідно зі ст. 76 ПК України посадовими особами ГУ ДФС у Вінницькій області проведено камеральну перевірку позивача з питань дотримання термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН.

За результатами перевірки складено акт № 8176/50-05/38635397 від 27.02.2019, яким зафіксовано порушення п. 201.10 ст. 201 ПК України в частині недотримання термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН до 15 календарних днів, а саме:

- ПН № 4 від 31.03.2017 з граничним терміном реєстрації 15.04.2017, дата фактичної реєстрації 18.04.2017, затримка 3 дні на суму ПДВ 28197,87 грн;

- ПН № 5 від 30.04.2017 з граничним терміном реєстрації 30.04.2017, дата фактичної реєстрації 16.05.2017, затримка 1 день на суму ПДВ 21681,24 грн;

- ПН № 5 від 31.05.2017 з граничним терміном реєстрації 15.06.2017, дата фактичної реєстрації 19.06.2017, затримка 4 дні на суму ПДВ 16235,88 грн;

- ПН № 5 від 31.08.2017 з граничним терміном реєстрації 15.09.2017, дата фактичної реєстрації 20.09.2017, затримка 5 днів на суму ПДВ 29373,16 грн;

- ПН № 4 від 30.09.2017 граничний термін реєстрації 15.10.2017, дата фактичної реєстрації 18.10.2017, затримка 3 дні на суму ПДВ 8152,21 грн;

- ПН № 4 від 31.10.2017 з граничним терміном реєстрації 15.11.2017, дата фактичної реєстрації 16.11.2017, затримка 1 день на суму ПДВ 10854,23 грн;

- ПН № 3 від 30.11.2017 з граничним терміном реєстрації 15.12.2017, дата фактичної реєстрації 18.12.2017, затримка 3дні на суму ПДВ 19350,17 грн;

- ПН № 4 від 30.11.2017 з граничним терміном реєстрації 15.12.2017, дата фактичної реєстрації 18.12.2017, затримка 3 дні на суму ПДВ 140,55 грн;

- ПН № 4 від 31.12.2017 з граничним терміном реєстрації 15.01.2018, дата фактичної реєстрації 17.01.2018, затримка 2 дні на суму ПДВ 47887,76 грн;

- ПН № 4 від 31.10.2018 з граничним терміном реєстрації 15.11.2018, дата фактичної реєстрації 16.11.2018, затримка 1 день на суму ПДВ 12204,65 грн;

- ПН № 8 від 30.11.2018 з граничним терміном реєстрації 15.12.2018, дата фактичної реєстрації 17.12.2018, затримка 2 дні на суму ПДВ 539292,96 грн;

- ПН № 5 від 31.12.2018 з граничним терміном реєстрації 15.01.2018 дата фактичної реєстрації 18.01.2018, затримка 3 дні на суму ПДВ 4411,26 грн;

- ПН № 2 від 28.02.2018 з граничним терміном реєстрації 15.03.2018, дата фактичної реєстрації 16.03.2018, затримка 1 день на суму ПДВ 16425,17 грн;

- ПН № 4 від 31.03.2018 з граничним терміном реєстрації 15.04.2018, дата фактичної реєстрації 17.04.2018, затримка 2 дні на суму ПДВ 28362,5 грн;

- ПН № 3 від 31.03.2018 з граничним терміном реєстрації 15.04.2018, дата фактичної реєстрації 17.04.2018, затримка 2 дні на суму ПДВ 628,14 грн;

- ПН № 5 від 30.04.2018 з граничним терміном реєстрації 15.05.2018, дата фактичної реєстрації 16.05.2018, затримка 1 день на суму ПДВ 90381,13 грн;

- ПН № 4 від 31.05.2018 з граничним терміном реєстрації 15.06.2018, дата фактичної реєстрації 18.06.2018, затримка 3 дні на суму ПДВ 10435,13 грн;

- ПН № 4 від 30.09.2018 з граничним терміном реєстрації 15.10.2018, дата фактичної реєстрації 17.10.2018, затримка 2 дні на суму ПДВ 491029,08 грн.

Позивач не погодився з вказаним актом перевірки та подав свої заперечення, у відповідь на які отримав лист ГУ ДФС у Вінницькій області № 9978/02-32-50-05 від 28.03.2019 року про залишення без змін висновків акта перевірки № 8176/50-05/38635397 від 27.02.2019.

Відтак 01.04.2019 на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення № про застосування до позивача штрафних санкцій згідно з п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України в загальній сумі 137504,33 грн за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних визначених статтею 201 ПК України.

Не погоджуючись із вказаним рішеннями, позивач звернувся до суду з позовом про його скасування.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку, що при винесенні оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № від 01.04.2019 відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законами України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Так, відповідно до підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з вимогами пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

За змістом окремих абзаців пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Згідно пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України (у редакції, що діє з 01 січня 2017 року, на підставі Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21 грудня 2016 року № 1797-VIII) порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі, зокрема, 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів та 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів.

Відтак, однією із умов формування податкового кредиту покупцем є факт реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Відсутність такої реєстрації виключає можливість формування податкового кредиту за такою податковою накладною.

При цьому такий обов`язок не є беззаперечним, пільги щодо дій по ньому охоплені в застосованій судами статті 120-1 ПК України.

З 01 січня 2017 року законодавцем змінено редакцію пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України. На відміну від попередньої редакції цієї статті, яка встановлювала штрафні санкції за порушення термінів реєстрації виключно податкових накладних, що підлягають наданню покупцям, чинною на момент виникнення правовідносин редакцією визначено, що штрафні санкції застосовуються за порушення граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації всіх податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Винятком є виключно порушення термінів реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Податкові накладні складаються відповідно до Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 № 1307, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 січня 2016 р. за № 137/28267 (далі- Порядок №1307).

Пунктом 8 Порядку №1307 визначено, що при складанні податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пунктах 10-15 цього Порядку, у верхній лівій частині таких накладних у графі "Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини" робиться помітка "X" та зазначається тип причини: 01 - Складена на суму збільшення компенсації вартості поставлених товарів/послуг (для податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пункті 13 цього Порядку); 02 - Складена на постачання неплатнику податку; 03 - Складена на постачання товарів/послуг у рахунок оплати праці фізичним особам, які перебувають у трудових відносинах із платником податку; 04 - Складена на постачання у межах балансу для невиробничого використання; 05 - Складена у зв`язку з ліквідацією основних засобів за самостійним рішенням платника податку; 06 - Складена у зв`язку з переведенням виробничих основних засобів до складу невиробничих; 07 - Складена на операції з вивезення товарів за межі митної території України; 08 - Складена на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість; 09 - Складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість; 10 - Складена з метою визначення при анулюванні реєстрації платника податку податкових зобов`язань за товарами/послугами, необоротними активами, суми податку за якими були включені до складу податкового кредиту та не були використані в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності; 11 - Складена за щоденними підсумками операцій; 12 - Складена на постачання неплатнику, в якій зазначається назва покупця (для податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пункті 10 цього Порядку); 13 - Складена у зв`язку з використанням виробничих або невиробничих засобів, інших товарів/послуг не в господарській діяльності; 14 - Складена отримувачем (покупцем) послуг від нерезидента; 15 - Складена на суму перевищення бази оподаткування, визначеної відповідно до статей 188 і 189 Податкового кодексу України, над фактичною ціною постачання. В інших випадках у верхній лівій частині податкової накладної тип причини не зазначається (нулі, прочерки та інші знаки чи символи не проставляються).

Згідно п. 11 Порядку №1307 у разі нарахування податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу України платник податку складає окремі зведені податкові накладні за товарами/послугами, необоротними активами, які призначаються для їх використання / починають використовуватися: 1) в операціях, що не є об`єктом оподаткування; 2) в операціях, звільнених від оподаткування; 3) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; 4) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку. Такі зведені податкові накладні складаються не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду.

Відповідно до абз. 5 пп.10 п.16 Порядку №1307 у податкових накладних, особливості заповнення яких викладені у пункті 11 цього Порядку, графи 3.1, 3.2, 3.3, 5-9, 12 не заповнюються.

Отже, і графа 8 "код ставки" також не підлягає заповненню.

Таким чином, положеннями Порядку № 1307 визначено детальний перелік податкових накладних, які не підлягають наданню отримувачу (покупцю). Вказаний перелік включає в себе не тільки податкові накладні, складені на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість та операції, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість, але й інші групи операцій, здійснення яких обумовлює ненадання податкових накладних продавцю.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Крім того, відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного в постанові по справі № 816/1488/17 від 04 вересня 2018 року, для звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України, необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою).

З цього приводу колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідач як суб`єкт владних повноважень досліджуючи під час проведення камеральної перевірки податкові накладні/розрахунки коригування мав перевірити їх на дотримання вимог Порядку № 1307.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що при винесенні податкового повідомлення-рішення № від 01.04.2019 року відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законами України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29 травня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 17 вересня 2019 року.

Головуючий Іваненко Т.В.

Судді Сторчак В. Ю. Граб Л.С.