Справа № 120/2162/19-а
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2019-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

09 вересня 2019 р. Справа № 120/2162/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Томчука А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Кушніренко О.В.

позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області

про: визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач, ГУ ПФУ у Вінницькій області) про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, є інвалідом 3 групи, отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" .

21.05.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії відповідно частини 3 статті 59 Закону "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Листом від 29.05.2019 №1343/В-12 було відмовлено у задоволенні заяви. Суть відмови полягала у відсутності порядку виконання рішення Конституційного Суду України №1-р(ІІ) 2019.

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Ухвалою від 10.07.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження.

У встановлений судом строк відповідачем подано відзив на позовну заяву від 25.07.2019, у якому останній заперечує щодо задоволення позову. Зокрема зазначає, що ОСОБА_1 отримує державну пенсію військовослужбовця відповідно до Закону України від 09.04.1992 року № 2262- XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262), тому й перебуває на обліку в головному управлінні, натомість позивач просить провести перерахунок пенсії по інвалідності відповідно ч.3 ст.59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28.02.1991.

Стосовно зазначеного, пояснив, що в пенсійному законодавстві закріплено принцип, за яким не допускається участь громадянина одночасно у двох видах пенсійних правовідносин, тобто не допускається одночасно призначення кількох пенсій одній особі.

Водночас у разі виникнення у громадянина права на різні види пенсій він може обрати на свій розсуд найбільш вигідний для нього вид пенсії як у межах одного закону, так і за різними законами.

В даному випадку позивач має статус як військовослужбовця, так і «чорнобильця». Тобто, може отримувати одну з двох видів держаних пенсій.

Позивач звертався лише з однією заявою встановленого законодавством зразка від 12.04.1999 року про призначення пенсії по 3 групі інвалідності відповідно до Закону №2262, яку отримує по сьогоднішній час.

Слід зазначити, що звернення позивача від 21.05.2019 до головного управління не є заявою про перехід на інший вид, встановленого та затвердженого зразка згідно Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007р. № 3-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.02.2007р за № 135М3402., а тому відповідь на звернення від 29.05.2019 року ОСОБА_1 не може бути предметом оскарження в розумінні КАС України. Оскільки, позивач отримує пенсію по 3 групі інвалідності відповідно до Закону №2262, а вмотивовує своє прохання відповідно до ч.3 ст.59 Закону №796-ХІІ.

В пенсійному законодавстві закріплено принцип, за яким не допускається участь громадянина одночасно у двох видах пенсійних правовідносин, тобто не допускається одночасно призначення кількох пенсій одній особі.

Тому, враховуючи викладене, у головного управління відсутні правові підстави здійснити перерахунок виплату позивачу пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановлено законом на 1 січня відповідного року відповідно до ст. 59 Закону №796 з 1 жовтня 2017 року, так як позивач перебуває на пенсії по інвалідності за Законом №2262 та заяви про перехід на інший вид встановленого та затвердженого зразка до головного управління не надходило.

Крім того, відповідач вказав, що рішення Конституційного суду України від 25.04.2019 року не містить положень щодо порядку його виконання, а ст. 54 Закону №796 визначено, що умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань. Особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження служби (незалежно від того чи була це строкова служба), набудуть право на обчислення розміру пенсій відповідно до частини третьої статті 59 Закону №796 після внесення відповідних змін до частини третьої статті 59 Закону №796 та пункту 9-1 Постанови № 1210.

Враховуючи зазначене, Пенсійним фондом України направлено запит до Міністерства соціальної політики України щодо надання роз`яснень про порядок виконання вищезазначеного рішення Конституційного суду.

У відповідь на запит, Міністерство соціальної політики, роз`яснює, що особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних випробувань у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження служби, набудуть право на обчислення розміру пенсії відповідно до частини третьої статті 59 Закону №796 та пункту 9-1 Постанови №1210 після внесення відповідних змін до нормативно правових актів.

31.07.2019 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, зі змісту якої позивач зазначив, що в даному випадку має статус як військовослужбовця, так і «чорнобильця». Тобто я може отримувати одну з двох видів держаних пенсій. Згідно з діючим законодавством для того, щоб отримувати пенсію відповідно до ч.З ст.59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", на яку він має право, не потрібно звертатись з відповідною заявою до територіального управління Пенсійного фонду України за місцем проживання про призначення державної пенсії по інвалідності згідно із Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідачем надано ОСОБА_1 відповідь - відмову за № 1343/В-12 від 29.05.2019 року, де останній зазначає, що Рішення Конституційного суду України від 25.04.2019 року не містить положень щодо порядку його виконання, а у ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що умови, порядок призначення та мінімальні розміри ценсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Також підтвердженням того, позивач і раніше звертався до Головного Пенсійного управління про перерахунок ОСОБА_1 пенсії як ліквідатору наслідків Чорнобильської катастрофи є постанова Ленінського районного суду м. Вінниці від 05.01.2011 по справі № 2-а 466/2011, якою визнано дії Головного Управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області у відмові перерахунку ОСОБА_1 пенсії у відповідності до ст.ст.50, ч.4 ст 54 Закону № 796-ХІІ протиправними та зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок мені пенсії з 15.06.2010 в розмірі 6,5 мінімальних пенсій за віком, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1-категорії, інваліда війни ІІІ-групи, захворювання якого пов`язане з наслідками ліквідації Чорнобильської катастрофи. Вказане судове рішення залишене в силі ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 07.03.2012. Але до теперішнього часу ці рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області не виконані.

В судовому засіданні 09.09.2019 позивач уточнив заявлені позовні вимоги стосовно періоду перерахунку та виплати пенсії, просив суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести ОСОБА_1 з 25.04.2019 перерахунок і виплату пенсії обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року № 796-XII з 25 квітня 2019 року.

Представник відповідача, заперечив щодо задоволення заявленого позову з підстав викладених у відзиві.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 згідно посвідчення серії НОМЕР_1 , має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, посвідченням №091821 підтверджується, що позивач є інвалідом ІІІ-групи.

Згідно довідки Управління МВС України у Вінницькій області від 08.02.2012 № 2/307, ОСОБА_1 в період з 05.05.1986 по 19.05.1986 виконував службові обов`язки по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Згідно довідки МСЕК №000511 позивач є інвалідом ІІІ групи.

Постановою Ленінського районного суду м. Вінниці від 05.01.2011 по справі № 2-а 466/2011, визнано неправомірною відмову ГУ ПФУ у Вінницькій області про перерахунок основної та додаткової пенсії ОСОБА_1 згідно ст.50,54,67,71 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи із розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести перерахунок основної та додаткової пенсії ОСОБА_1 виходячи з розміру 6 мінімальних пенсій за віком відповідно до ст.50,54, 67,71 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 15.06.2010 щомісячно, а також здійснити перерахунок та виплату щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю з 15.06.2010 у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, щомісячно та виплати різницю між нарахованою та раніше отриманою сумою пенсії. Зобов`язано ГУ ПФУ у Вінницькій області обраховувати пенсію ОСОБА_1 відповідно ст. 28 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із розрахунку для непрацездатних громадян з наступним її перерахунком згідно змін чинного законодавства і встановлення нових розмірів прожиткового мінімуму для непрацездатних громадян. Вказане судове рішення залишене в силі ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 07.03.2012.

21.05.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив зупинити йому виплату пенсії по ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та здійснити йому перерахунок пенсії відповідно до частини третьої статті 59 Закону від 28.02.1991 796-ХІІ, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, починаючи з 01.10.2017.

Листом від 29.05.2019 № 1343/В-12 відповідач відмовив у проведенні такого перерахунку у зв`язку з відсутністю порядку виконання рішення №1-р(ІІ)/2019.

Незгода позивача із такою відмовою зумовила його звернення до суду із цим адміністративним позовом.

Перевіряючи рішення відповідача про відмову у перерахунку пенсії позивача відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 2 статті 1 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ (надалі - Закон №2262) військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали особами з інвалідністю за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності.

Частиною 1 статті 11 Закону № 2262 передбачено, що умови, норми і порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" і цим Законом.

Судом встановлено, що позивачу призначено пенсію по інвалідності ІІІ групи відповідно до норм Закону № 2262 як військовослужбовцю, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, на умовах, передбачених Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року № 796-ХІІ.

Порядок призначення пенсій військовослужбовцям, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи врегульовано статтею 59 Закону № 796.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Статтею 1 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено мету та основні завдання цього Закону, а саме, що він спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.

Статтею 10 Закону № 796-ХІІ, визначено що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які: безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців; працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості; а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Частиною третьою статті 59 Закону №796-ХП у редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції, чинній з 01.10.2017, передбачено, що особам, які брали участь: у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом над, 1 січня відповідного року.

Суд зазначає, що рішенням Другого сенату Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року №1-р(ІІ) 2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення «дійсної строкової», яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюється лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Словосполучення «дійсної строкової», що міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-ХП зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюється лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, визнане неконституційним, втратило чинність з дня ухвалення Конституцій ним Судом України цього Рішення.

З аналізу вищезазначених правових норм у вищевказаних редакціях вбачається, що Законом України від 03.10.2017 № 2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" з урахуванням Рішення Другого сенату Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року №1-р(ІІ) 2019 розширено перелік категорій осіб, на які вказана норма розповсюджується, а саме: на військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Отже, відповідно до зазначеної норми Закону право на отримання пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, є у осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Також суд зазначає, що Постановою Кабінету Міністрів від 15 листопада 2017 p. N851 "Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі Постанова) згідно якої Кабінетом Міністрів України було внесено зміни Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 p. N 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Так, Пенсійному фонду України було доручено забезпечити проведення перерахунків пенсій, призначених особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, за матеріалами пенсійних справ.

Пунктом 3 Постанови прямо встановлено, що вона набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 1 жовтня 2017 року.

Зазначеною Постановою доповнено пункт 9 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 p. N 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пунктом 9-1 такого змісту: за бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, за відповідною формулою.

Тобто, за бажанням усіх осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, за відповідною формулою.

Відповідно рішення Ленінського районного суду м.Вінниці від 05.01.2011 у справі №2-а-466/11, яке набуло законної сили відповідно ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 07.03.2012, встановлено, що ОСОБА_1 є потерпілим від Чорнобильської катастрофи та отримує пенсію та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначену у відповідності статей 50, 54, 67, 71 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Так, суд відхиляє твердження представника відповідача, щодо того, що у головного управління відсутні правові підстави здійснити перерахунок виплату позивачу пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановлено законом на 1 січня відповідного року відповідно до ст. 59 Закону №796 з 1 жовтня 2017 року, так як позивач перебуває на пенсії по інвалідності за Законом №2262 та заяви про перехід на інший вид встановленого та затвердженого зразка до головного управління не надходило.

В спростування наведеної позиції, суд звертає увагу відповідача на положеннях статті 11 ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", відповідно якої умови, норми і порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" і цим Законом.

Судом встановлено, що позивачу призначено пенсію по інвалідності ІІІ групи відповідно до норм Закону № 2262 як військовослужбовцю, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, на умовах, передбачених Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року № 796-ХІІ.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що належним способом захисту прав позивача є визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року № 796-XII та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести ОСОБА_1 з 25.04.2019 перерахунок і виплату пенсії обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року № 796-XII та виплатити різницю між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією з 25 квітня 2019 року.

Згідно частин 1 та 2 статті 152 Конституції України Закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Відповідно до статті 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" від 13.07.2017 року № 2136-VIII, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Отже, положення ч. 3 ст. 59 Зaкoну Укрaїни "Прo статус і сoціaльний зaxист грoмaдян, які пoстрaждaли внaслідoк Чoрнoбильськoї кaтaстрoфи" в частині "дійсної строкової" втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, а відтак позивач має право на перерахунок пенсії у п`ятикратному розмірі згідно частини 3 статті 59 Зaкoну Укрaїни "Прo стaтус і сoціaльний зaxист грoмaдян, які пoстрaждaли внaслідoк Чoрнoбильськoї кaтaстрoфи" з 25 квітня 2019 року.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Також, позивач в прохальній частині позовної заяви просить суд вирішити процесуальне питання щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, встановлення судового контролю за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі - шляхом зобов`язання його подати у встановлений судом строк звіт про його виконання є правом суду, який ухвалив судове рішення, а не його обов`язком.

В даному ж випадку, суд не вбачає підстав для окремого встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, наголошуючи при цьому, що, відповідно до частин 2-3 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Позивач звільнений від сплати судового збору, оскільки є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, першої категорії.

Таким чином, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року № 796-XII.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести ОСОБА_1 з 25.04.2019 перерахунок і виплату пенсії обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року № 796-XII та виплатити різницю між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією з 25 квітня 2019 року.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 13322403)

Копію рішення у повному обсязі сторони можуть одержати 16.09.19

Суддя Томчук Андрій Валерійович