Справа № 826/22688/15
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Сорочка Є.О.,

Шурка О.І.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.06.2019 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Апеляційного суду Дніпропетровської області, Державної казначейської служби України про визнання бездіяльності протиправною, стягнення коштів, стягнення винагороди,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Окружного адміністративного суду м. Києва перебувала справа № 826/22688/15 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Апеляційного суду Дніпропетровської області, Державної судової адміністрації України, Державної казначейської служби України про визнання бездіяльності відповідачів щодо ненарахування та невиплати вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою на день досягнення нею 65-річного віку і реалізованого права на відставку судді - протиправною, стягнення з відповідачів вихідної допомоги у розмірі 214368,80 грн та недоплаченої суддівської винагороди у розмірі 92508,68 грн, всього 306876,68 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.11.2015, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.02.2016, позов задоволено частково. Визнано бездіяльність Апеляційного суду Дніпропетровської області, Державної судової адміністрації України, Державної казначейської служби України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою на день досягнення нею 65-річного віку і реалізованого права на відставку судді, згідно з пунктом 9 частини п`ятої статті 126 Конституції України та статті 109 Закону України «Про судоустрій та статус судді» протиправною. Зобов`язано Державну судову адміністрацію України виділити Апеляційному суду Дніпропетровської області кошти для проведення виплати позивачу вихідної допомоги в сумі 214368,80 грн. Стягнуто з Апеляційного суду Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу в сумі 214368,80 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 01.12.2016 скасовано постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.11.2015 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16.02.2016. Ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 09.03.2017 у допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_1 до Апеляційного суду Дніпропетровської області, Державної судової адміністрації України, Державної казначейської служби України про визнання бездіяльності протиправною, стягнення суддівської винагороди та вихідної допомоги для перегляду постанови Вищого адміністративного суду України від 01.12.2016 відмовлено.

Надалі, ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва із заявою про перегляд та скасування постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.11.2015 за виключними обставинами в частині визнання бездіяльності відповідачів: Апеляційного суду Дніпропетровської області щодо ненарахування та недоплати суддівської винагороди за період з 1 січня 2015 року по 25 серпня 2015 року у розмірі 93638,57 грн; Державної судової адміністрації та Державної казначейської служби України щодо відмови профінансувати та виплатити суддівську винагороду у розмірі 93638,57 грн. протиправною та стягнення з відповідачів суддівської винагороди (заробітної плати).

Так, в обґрунтуванням заяви про перегляд постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.11.2015 за виключними обставинами, ОСОБА_1 зазначила, що згідно рішення Конституційного Суду України від 04 грудня 2018 року № 11-р/2018 у справі № 10-7(2018(4062/15) за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частин третьої, десятої статті 133 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд», визнано неконституційними Закони, на які послався суд першої інстанції при прийнятті постанови від 24.11.2015 у справі № 826/22688/15 в частині відмови позивачу в задоволенні позовних вимог про стягнення заробітної плати (суддівської винагороди).

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.06.2019 в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.11.2015 у справі № 826/22688/15 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неповне з`ясування обставин, просить скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.06.2019 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції або направити справу на розгляд до іншого суду (якщо вважає правильною іншу підсудність), або вирішити по суті заяву про перегляд рішень за виключними обставинами та задовольнити її у повному обсязі.

Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.11.2015 у справі № 826/22688/15, суд першої інстанції виходив з наступного:

- згідно положень КАС України, заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій за нововиявленими або виключними обставинами подається до цих судів, якщо ними змінено або скасовано судове рішення, а в усіх інших випадках - до суду першої інстанції, який ухвалив судове рішення;

- враховуючи те, що постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.11.2015 скасована постановою Вищого адміністративного суду України від 01.12.2016, заява про перегляд за виключними обставинами постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.11.2015 подана не у спосіб, встановлений законом, тобто, до неналежного суду, а тому, відсутні підстави для задоволення даної заяви.

Зважаючи на зазначене, колегія суддів вважає за необхідне вказати наступне.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 5 ст. 361 КАС України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є: 1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане; 2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено судове рішення; 3) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні цієї справи судом.

Приписами ч. 1 ст. 362 КАС України, визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими або виключними обставинами.

Порядок подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, встановлений положеннями ст. 365 КАС України. Заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 2 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення. Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення. Заява про перегляд судового рішення з підстави, визначеної пунктом 3 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, подається до Верховного Суду і розглядається у складі Великої Палати Верховного Суду.

Таким чином, з урахуванням зазначених положень КАС України, слід зазначити, що заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій за нововиявленими або виключними обставинами подається до цих судів, у разі, якщо ними змінено або скасовано судове рішення, а в усіх інших випадках - до суду першої інстанції, який ухвалив судове рішення.

Слід зазначити, що в даній справі постановою Вищого адміністративного суду України від 01.12.2016 скасовано постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.11.2015 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16.02.2016 та прийнято нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Тож, зазначеною постановою Вищого адміністративного суду України від 01.12.2016 повністю скасовані рішення судів першої та апеляційної інстанцій, що свідчить про втрату їх чинності у повній мірі з дня проголошення судом касаційної інстанції свого судового рішення, а тому, процесуально неможливо переглядати судове рішення за виключними обставинами, яке скасоване судом вищої інстанції.

Отже, висновок суду першої інстанції про те, що оскільки постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.11.2015 скасована постановою Вищого адміністративного суду України від 01.12.2016, заява ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.11.2015 подана не у спосіб, встановлений законом, тобто, до неналежного суду, на переконання колегія суддів, є цілком обгрунтованим та таким, що узгоджується з положеннями процесуального законодавства.

Щодо доводів, викладених в апеляційній скарзі про те, що відмовляючи в задоволенні заяви про перегляд постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.11.2015 за виключними обставинами, суд першої інстанції фактично розглянув її по суті, колегія суддів вказує на те, що судові засідання призначались для вирішення питання про наявність/відсутність підстав для відкриття провадження про перегляд постанови суду за виключними обставинами по суті самої заяви, а оскаржувана ухвала не є розглядом заяви по суті питання, а лише процесуальним судовим рішенням, яким вказано на неможливість розгляду вказаної заяви саме Окружним адміністративним судом м. Києва, зважаючи на те, що постанова, яку просить переглянути заявник, була скасована судом вищої інстанції у повному обсязі.

Крім того, колегія суддів вважає необгрунтованими посилання апелянта на приписи ст. 29 КАС України та порушення судом першої інстанції вимог КАС України в частині ненаправлення справи до належного суду, оскільки норми ст. 29 КАС України, унормовують дії суду в частині передачі саме справи (під час її розгляду по суті позовних вимог) до іншого суду в разі встановлення, що така справа належить до підсудності іншого суду. Дії суду, в частині розгляду заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами, положення ст. 29 КАС України не регулюють.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.11.2015 у справі № 826/22688/15, суд першої інстанції не порушував права заявника на доступ до правосуддя, адже не відмовляв по суті вказаної заяви, а зазначив в мотивувальній частині ухвали про необхідність подання такої заяви до суду касаційної інстанції, який скасував рішення судів першої та апеляційної інстанції - Вищого адміністративного суду України (на даний час - Верховного Суду).

Інші ж доводи апеляційної скарги не спростовують висновків Окружного адміністративного суду м. Києва, викладених в ухвалі від 18.06.2019 та не дають підстав для її скасування.

За таких обставин, апеляційна скарга є необґрунтованою, її доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому, в її задоволенні необхідно відмовити, а ухвала Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.06.2019 підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.06.2019 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді Є.О. Сорочко

О.І. Шурко