Справа № 420/4847/19
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2019-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4847/19
У Х В А Л А

17 вересня 2019 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Аракелян М.М., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі (, місцезнаходження: вул. Прохорівська, 3, м. Одеса, 65007) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання нарахувати та виплатити пенсію,-

В С Т А Н О В И В:

15 серпня 2019 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, у якому позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 пенсії за період з листопада 2015 року по квітень 2018 року;

зобов`язати Малиновське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі нарахувати ОСОБА_1 пенсію за період з листопада 2015 року по квітень 2018 року;

стягнути з Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі на користь ОСОБА_1 пенсію за період листопад 2015 року - квітень 2018 року з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 20.08.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) у порядку статті 263 КАС України.

10.09.2019 року за вх.№32368/19 від представника відповідача надійшла заява про залишення позовної заяви без розгляду. В обґрунтування заяви представник Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі зазначає, що ч.2 ст.122 КАС України встановлено строки звернення осіб до суду для захисту своїх порушених прав шість місяців. Позивач про порушення своїх прав дізнався з листа управління від 31.08.2018 року №347/К-1, а до суду звернувся лише 15.08.2019 року, тобто майже рік після отримання такого листа. З підстав того, що встановлений ч.2 ст.122 КАС України строк позивачем пропущено, відповідач просить залишити позовну заяву без розгляду.

Дослідивши доводи наданого до суду клопотання, наявні матеріали справи та фактичні обставини справи, суд дійшов наступного.

Суд погоджується із тим, що для належного регулювання системи захисту та відновлення порушених прав чинним законодавством встановлені процесуальні вимоги, в тому числі ті, що стосуються строків звернення до суду. Їх дотримання є необхідною умовою для звернення до суду, а суд на виконання приписів процесуального законодавства, має перевіряти факт дотримання вказаних вимог.

Згідно ч.1,2 ст.122 КАС України Позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.3 ст.123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно п.8 ч.1 ст.240 КАС України Суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Суд наголошує, що встановлений ч.2 ст.122 КАС України строк звернення до суду є загальним правилом.

Натомість, згідно ч.3 ст.122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.2 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Аналогічно вказаному, питання щодо строків звернення до суду з підстав неотримання належних особі пенсійних виплат, також регулюється вказаною нормою. Якщо матеріальна норма Закону визначає право особи на отримання суми пенсії без обмеження строку, обмеження права її звернення для вирішення такого юридичного спору 6 місяцями є безпідставним звуженням права, визначеного ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Суд не може залишити поза увагою те, що навіть з урахуванням застосування до спірного питання приписів ч.2 ст.122 КАС України, відповідачем не наведено доказів того, коли саме позивачем було отримано листа від 31.08.2018 року №347/К-1. Без встановлення даної обставини заява про залишення позову без розгляду судом оцінюється як припущення відповідача щодо можливого порушення позивачем строку звернення до суду, а не обґрунтоване процесуальне клопотання.

Згідно ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд, надаючи оцінку доводам у заявленому клопотанні, враховує висновок Верховного Суду, викладеному у Постанові від 19.03.2019 року у справі №806/1952/18, де зазначено, що «у триваючих правовідносинах суб`єкт владних повноважень протягом певного проміжку часу ухиляється від виконання своїх зобов`язань (триваюча протиправна бездіяльність) або допускає протиправну поведінку (триваюча протиправна діяльність) по відношенню до фізичної або юридичної особи. Прикладом таких правовідносин є правовідносини, що виникають у сфері реалізації прав громадян на соціальних захист (пенсійне забезпечення, виплата заробітної плати тощо).

При застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави.

З огляду на позицію Конституційного Суду України, що міститься у рішенні від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 у справі за конституційним зверненням громадянки ОСОБА_6 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, статей 1, 12 Закону України "Про оплату праці" і у рішенні від 15 жовтня 2013 року № 9-рп/2013 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_7 щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, а також на підставі аналізу положення статті 51 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" колегія суддів дійшла до висновку, що у разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, адміністративний позов з вимогами, пов`язаними з виплатами сум пенсії за минулий час, у тому числі сум будь-яких її складових, може бути подано без обмеження будь-яким строком.

З урахуванням зазначеного, беручи до уваги норми чинного законодавства та висновки Верховного Суду з аналогічного питання, суд дійшов висновку, що позивачем не порушено строк звернення до суду, а тому позов не може бути залишений без розгляду з цієї підстави, відтак клопотання представника відповідача задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 118, 120, 122, ч.3 ст.123, ст.ст.241-243, 248, 250, 256, 295 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду у справі №420/4847/19 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню окремо від рішення у справі не підлягає.

Суддя М.М. Аракелян