Справа № 826/13025/18
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2019-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

05 вересня 2019 року № 826/13025/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Качур І.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сотіс-Груп»

до Головного управління ДФС у м. Києві

третя особа Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві

про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Сотіс-Груп» до Головного управління ДФС у м. Києві, тертя особа: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Відповідача, яка виразилася у невиконанні передбачених законодавством дій, заходів для повернення надміру сплаченого податку на прибуток підприємств ТОВ «Сотіс-Груп» у розмірі 2 754 634 гривень;

- зобов`язати Відповідача, підготувати висновки про повернення надміру сплаченого податку на прибуток у розмірі 1 630 014 гривень на розрахунковий рахунок, у розмірі 1 124 620 гривень на погашення грошового зобов`язання ТОВ «Сотіс-Груп» з податку на додану вартість за березень 2018 року, та направити їх до Головного управління Державної казначейської Служби України у місті Києві, для виконання висновків про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету;

- визнати неправомірним та скасувати повністю податкову вимогу ГУ ДФС у м. Києві від 03 травня 2018 року №78210-17 та рішення №78210-17 від 03 травня 2018 року про опис майна у податкову заставу;

- встановити судовий контроль за виконанням судового рішення Відповідача, у відповідності до ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що посилаючись на приписи п. 43.4, п. 43.1, п. 43.5 ст. 43 Податкового кодексу України (далі - ПК України) зазначив, що податковим органом не вжито заходів щодо повернення з Державного бюджету України позивачу надмірно сплаченого податку на прибуток підприємств.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва суду від 23.08.2018 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/13205/18, розгляд якої вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву та наявні у нього докази, що стосуються спору.

Відповідач у встановлений судом строк подав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що строк для повернення надміру сплачених грошових зобов`язань сплинув, оскільки право на переплату виникло у позивача починаючи з 12.03.2015 року.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, в якому не погоджується з доводами відповідача у відзиві на позовну заяву, у зв`язку з чим позовні вимоги просить задовільнити.

Представником Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві подано до суду пояснення на позовну заяву, в якій зазначив, що оскільки законодавством чітко визначено механізм/порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, зокрема податку на прибуток підприємств, додатково зазначив, що до Головного управління Казначейства висновок Головного управління ДФС у м. Києві про повернення надмірно сплаченого грошового зобов`язання з податку на прибуток по ТОВ «Сотіс-Груп» не надходив.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив наступне.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києві від 15.05.2017 року по справі №826/4830/17, визнано податкову декларацію ТОВ «Сотіс-Груп» з податку на прибуток підприємств за 2014 рік від 28.02.2015 року разом із додатками, такою що подана в день фактичного її отримання - 28.02.2015 року.

21.03.2018 року показники звітності з податку на прибуток підприємств за 2014 рік відображені в інтегрованій картці платника податку, а саме переплата у розмірі 2 754 680,24 за 2014 рік.

ТОВ «Сотіс0Груп» маючи бажання здійснити повернення надміру сплачених грошових зобов`язань у розмірі 2 754 634 грн. до моменту спливу 1095 днів, звернулось до ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС із заявою №33 від 11.03.2015 року, в якій просила здійснити відповідне повернення на зазначені у листі банківські реквізити.

Листом від 28.03.2015 року №5005/10/26-50-20-02-10 ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС сповістила про розгляд заяви, однак як зазначає позивач, не виконала передбачені податковим законодавством дії.

ТОВ «Сотіс-Груп» заявою від 27.03.2018 року №8 зверталась до ГУ ДФС у м. Києві про повернення суми переплати з податку на прибуток на розрахунковий рахунок.

19 квітня 2018 року ТОВ «Сотіс-Груп» звернулось до відповідача з заявою за №11, в якій просила: « У зв`язку з надмірно сплаченою сумою грошового зобов`язання авансових платежів по податку на прибуток за 2014-2015 р. частину суми переплати податку на прибуток, а саме 1 124 620,00 грн. зарахувати на погашення грошових зобов`язань по податку на додану вартість згідно податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2018 року».

Разом з тим, ГУ ДФС у м. Києві направив податкову вимогу до ТОВ «Сотіс-Груп» від 03.05.2018 року №78210-17 про сплату податкового боргу та рішення №78210-17 від 03.05.2018 року про опис майна у податкову заставу.

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача, щодо повернення переплати з податку на прибуток, а також з податковою вимогою, вважаючи її неправомірною та такою, що підлягає скасуванню, звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд приходить до таких висновків.

Згідно п.17.1.10. ст.17 Податкового кодексу України платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Умови повернення платнику податку помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань визначено нормами ст. 43 ПК України.

Відповідно до вказаної статті помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Оскільки за позивачем обліковується надмірна сплата з податку на прибуток підприємств, наявність якої підтверджена матеріалами справи, для повернення якої позивач подав письмову заяву, вказавши напрям перерахування цих коштів, а податковий орган не підготував висновок про їх повернення та не подав такий висновок для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, відтак суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що у спірних правовідносинах саме податковий орган, не виконавши покладені на нього ст. 43 Податкового кодексу України обов`язки, діяв не на підставі та не у спосіб, визначений чинним законодавством України, відповідно вчинив протиправну бездіяльність.

Щодо строків, встановлених ст. 43 ПК України, розглядом справи встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачем було такі дотримано, виходячи з того, що заяви про повернення надміру сплаченого податку на прибуток позивачем подано в межах строку 1095 днів від дня виникнення такого.

З урахуванням того, що переплата з податку на прибуток у розмірі 2 754 634 грн. з`явилась у результаті виконання відповідачем судового рішення по справі №826/4830/17, ГУ ДФС у м. Києві повинен був повернути грошові кошті на розрахунковий рахунок за заявою позивача або шляхом погашення грошового зобов`язання позивача з податку на прибуток за березень 2018 року у розмірі 1 124 620 грн. та повернення залишку переплати у розмірі 1 630 014 грн. на розрахунковий рахунок.

Враховуючи, що позивач звернувся з заявою про зарахування частину переплати податку на прибуток у розмірі 1 124 620,00 грн. на погашення грошового зобов`язання з податку на додану вартість від 19.03.2018 року, тобто до моменту виникнення податкового боргу суд дійшов висновку, що податкова вимога та рішення про опис майна у податкову заставу підлягає скасуванню.

Разом з тим, судом встановлено, що станом на момент розгляду даної справи переплата на рахунок позивача не повернута. Вказана обставина відповідачем не заперечується, а тому позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача, підготувати висновки про повернення надміру сплаченого податку на прибуток у розмірі 1 630 014 гривень на розрахунковий рахунок, у розмірі 1 124 620 гривень на погашення грошового зобов`язання ТОВ «Сотіс-Груп» з податку на додану вартість за березень 2018 року, та направити їх до Головного управління Державної казначейської Служби України у місті Києві, для виконання висновків про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету - підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення Відповідача, у відповідності до ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Таким чином, встановлення судового контролю за виконанням рішення суду є правом суду, а не обов`язком. В даному випадку суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю, а тому відмовляє в цій частині позовних вимог.

У відповідності до частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінюючи подані сторонами докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд прийшов до переконання про доведеність позивачем заявлених вимог та необхідності часткового задоволення адміністративного позову.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 139, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальність «Сотіс-Груп» (03055, м. Київ, пров. Тбіліський, буд. 4/10, оф. 402, ) до Головного управління ДФС у м. Києві (04655, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ), третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві (01601, м. Київ, вул. Терещенківська, 11-а, ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язати вчинити дії - задовольнити частково.

2. Зобов`язати Відповідача, підготувати висновки про повернення надміру сплаченого податку на прибуток у розмірі 1 630 014 гривень на розрахунковий рахунок, у розмірі 1 124 620 гривень на погашення грошового зобов`язання ТОВ «Сотіс-Груп» з податку на додану вартість за березень 2018 року, та направити їх до Головного управління Державної казначейської Служби України у місті Києві, для виконання висновків про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету;

3. Визнати неправомірним та скасувати повністю податкову вимогу ГУ ДФС у м. Києві від 03 травня 2018 року №78210-17 та рішення №78210-17 від 03 травня 2018 року про опис майна у податкову заставу;

4. В задоволені решти позовних вимог відмовити.

5. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальність «Сотіс-Груп» (03055, м. Київ, пров. Тбіліський, буд. 4/10, оф. 402, ) сплачений ним судовий збір у розмірі 5286,00 грн (п`ять тисяч двісті вісімдесят шість гривень 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві (04655, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ).

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур