Справа № 1.380.2019.001281
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2019-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.001281
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2019 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області (79013, м. Львів, пл. Шашкевича, 1), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про визнання протиправною постанови та зобов`язання вчинити дії,

у с т а н о в и в:

Головне управління Пенсійного фонду України звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного територіального управління юстиції у Львівській області, у якій просить суд: визнати постанову від 21.02.2019 ВП № 58067501 державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області протиправною при винесенні постанови про арешт коштів боржника та зобов`язати державного виконавця скасувати постанову від 21.02.2019 ВП № 58067501 про арешт коштів боржника, вчинити дії щодо зняття арешту з рахунків.

Підставою позову є протиправність та безпідставність постанови державного виконавця про арешт коштів боржника від 21.02.2019 при виконанні постанови про стягнення виконавчого збору з позивача від 24.10.2018.

Позивач, вважаючи оскаржувану постанову від 21.02.2019 протиправною та такою, що слід скасувати, з метою відновлення його порушених прав, у спосіб зобов`язання виконавця вчинити дій щодо зняття арешту з рахунків, звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою суду від 25.03.2019 цю позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків такої.

Ухвалою суду від 16.04.2019 продовжено встановлений ухвалою від 25.03.2019 строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 07.05.2019 провадження в адміністративній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з викликом сторін.

В судовому засіданні 14.05.2019 замінено відповідача на належного - управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

В судовому засіданні 18.06.2019 залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - ОСОБА_1 .

22.05.2019 за вх. № 1592ел на електронну пошту суду та 30.05.2019 за вх. № 18750 в канцелярію суду відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що постанова про арешт коштів боржника виконавчого провадження прийнята на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Просить в задоволенні позову відмовити повністю.

Третя особа 02.07.2019 за вх. № 23030 подала пояснення щодо позову, в якому, покликаючись на норми Закону України «Про виконавче провадження» та Методичні аспекти управління фінансами Пенсійного фонду України, схвалені постановою Пенсійного фонду України № 9-3 від 22.04.2016, зазначає, що з метою примусового виконання судових рішень про стягнення судового збору, а також про стягнення виконавчого збору виконавець має право накладати арешт на кошти в межах сум стягнення, які перебувають у філії Львівське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» на рахунку для обліку коштів для забезпечення господарської діяльності, а з метою примусового виконання судових рішень щодо виплати пенсії виконавець має право накладати арешт на кошти, які перебувають у філії Львівське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» на рахунку для обліку коштів для фінансування пенсійних виплат. Таким чином вважає, що адміністративний позов до задоволення не підлягає.

15.07.2019 за вх. № 24684 на адресу суду надійшло додаткове обґрунтування позовних вимог, в якому позивач ще раз акцентує увагу суду на протиправності постанови державного виконавця про арешт коштів боржника, оскільки така винесена без з`ясування всіх обставин, зокрема щодо спеціального режиму арештованих рахунків.

Учасники справи не з`явилися у судове засідання 13.09.2019, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, жодних перешкод для розгляду справи немає, суд, в силу ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, розглядає справу у письмовому провадженні.

Суд розглянув матеріали позовної заяви, відзиву, письмових пояснень, дослідив подані сторонами письмові докази, встановив таке.

15.01.2019 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Леськівим Б.Я. відкрито виконавче провадження з виконання постанови № ВП 57480777, виданої 24.10.2018 відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області виконавчого збору у розмірі 14892 грн. (а.с. 69-70).

Оскільки станом на 21.02.2019 виконавчий збір Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області не було сплачено, 21.02.2019 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Леськівим Б.Я. винесено постанову про арешт коштів боржника, що містяться на всіх відкритих рахунках у: АТ «ОТП БАНК», МФО 300528, АТ АКБ «КОНКОРД», МФО 307350, ЛЬВІВСЬКЕ ОБЛАСНЕ УПРАВЛІННЯ АТ «ОЩАДБАНК», МФО 325796, АТ «КРЕДОБАНК», МФО 325365, АТ «УКРСОЦБАНК», МФО 300023, ЛЬВІВСЬКА ОБЛАСНА ДИРЕКЦІЯ АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ», м. ЛЬВІВ, МФО 325570, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику (а.с. 75-76).

Вважаючи, що винесення постанови про арешт коштів боржника є незаконним та необґрунтованим, позивач звернувся із вказаною позовною заявою до суду.

Вирішуючи справу, суд керується таким.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 6 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно- правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону № 1404-VIII передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про з органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

В силу ч. 1 ст. 13 Закону № 1404-VIII, під час здійснення виконавчого провадження Згідно з п.1 ч.2 ст.18 Закону №1404-VIII, виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно із п.7 ч.2 ст.18 Закону №1404-VIII, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи (ч.2 ст.52 Закону №1404-VIII).

Відповідно до ч.3 ст. 52 Закону №1404-VIII, не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно з ст. 56 Закон №1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

У порядку, встановленому цією статтею, виконавець, у провадженні якого знаходиться виконавче провадження, за заявою стягувача чи з власної ініціативи може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Такий арешт знімається, якщо протягом п`яти днів з дня його накладення стягувач не звернеться до суду про звернення стягнення на грошові кошти такої особи в порядку, встановленому процесуальним законом.

Як вбачається із матеріалів справи, оскаржуваною постановою накладено арешт на кошти позивача, що містяться на всіх відкритих позивачем рахунках у банківських установах.

Листом від 21.02.2019 № 2891 (а.с. 73) відповідачем надіслано на адресу банківських установ, перелічених в постанові, копію такої для надання інформації про залишок коштів, акумульований на кожному із арештованих рахунків із зобов`язанням повідомити про обліковані та невиконані постанови про арешт коштів боржника, із зазначенням виконавчих документів, що стали підставою для накладення арештів в порядку черговості їх надходження відносно боржника Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Згідно листа АТ «УКРСОЦБАНК» від 11.03.2019 № 04.6-21/37-10140 (а.с. 80), залишок коштів на рахунках Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області становить: НОМЕР_1 (980) - 0.00 грн., 0050 (980) - 0.00 грн., 0070 (980) - 0.00 грн., 9586 (980) - 0.00 грн.

Як вбачається з листа АТ АКБ «КОНКОРД» від 06.03.2019 вих. № 329-БТ (а.с. 81) на п/р № 3901, який належить Головному управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області залишок складає 0,00 грн.

Листом від 01.03.2019 № 81-15-8/23180-БТ (а.с. 82) АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» повідомлено відповідача, що поточні рахунки Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» закриті.

Згідно листа АТ «КРЕДОБАНК» від 05.03.2019 № 52-10248/19 (а.с. 83) Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області у цьому банку не обслуговується.

Листом АТ «ОЩАДБАНК» від 07.03.2019 № 46-07/1631/6941БТ (а.с. 84-85) повернено без виконання постанову від 21.02.2019 ВП № 58067501 про арешт коштів боржника з підстав, що кошти перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних чи інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом.

Із листа АТ «ОЩАДБАНК» № 46-07/3483/11069БТ (а.с. 88) щодо цільового призначення банківських рахунків, які відкрито на ім`я Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в філії АТ «ОЩАДБАНК» станом на 25.04.2019 вбачається наступне: цільове призначення рахунку НОМЕР_2 - для обліку надходжень до спецфонду, цільове призначення рахунку НОМЕР_3 - для акумуляції збору страхових внесків від застрахованих осіб, цільове призначення рахунку НОМЕР_4 - для акумуляції страхових внесків від застрахованих осіб, цільове призначення рахунку НОМЕР_5 - для акумуляції збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, цільове призначення рахунку НОМЕР_6 - для обліку коштів для забезпечення господарської діяльності, цільове призначення рахунку НОМЕР_7 - для обліку коштів для фінансування пенсійних виплат, НОМЕР_9 - для обліку страхових коштів та здійснення розрахунків на виконання вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням».

Та обставина, що рахунок НОМЕР_6 використовується, в тому числі, і для виплати заробітної плати працівникам та сплати податків, підтверджується наданою до матеріалів справи випискою по рахунку (а.с. 162-165).

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Частина 5 ст. 97 Кодексу Законів про працю України встановлює, що оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Відповідно до частини 2 ст. 10 Конвенції «Про захист заробітної плати», ратифікованої Україною 04.08.1961, заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

Згідно положень ст. 115 Кодексу законів про працю України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Аналогічна норма міститься також у статті 24 Закону України «Про оплату праці». Отже, своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Суд зазначає, що за невиплату заробітної плати, стипендії, пенсії чи інших установлених законом виплат встановлено кримінальну відповідальність за ст. 175 Кримінального кодексу України.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що при накладенні арешту на рахунки боржника, державний виконавець не з`ясував, які рахунки позивача є спеціальними, які використовуються для виплати заробітної плати, які мають спеціальний режим використання, чим порушив вимоги п.7 ч.2 ст.18 Закону №1404-VIII.

Постановою про арешт коштів боржника від 21.02.2019 ВП№58067501 накладений арешт на кошти позивача, що знаходяться на всіх його рахунках у банківських установах у тому числі і на кошти, які використовуються для виплати заробітної плати, податків, страхових коштів.

При цьому, суд враховує ту обставину, що рахунок № НОМЕР_6 в Львівському обласному управлінні АТ «ОЩАДБАНК» позивач використовує не тільки для виплати заробітної плати працівникам боржника, а й для інших потреб. Тобто, цей рахунок не є рахунком зі спеціальним режимом використання, однак відокремити (встановити), які саме грошові кошти і в яких саме обсягах (сумах), що знаходяться на вказаному рахунку, призначені для виплати саме заробітної плати працівникам боржника, а які на інші цілі, неможливо.

Отже, накладення арешту на рахунок боржника рахунок в Львівському обласному управлінні АТ «ОЩАДБАНК», який призначений в тому числі і для виплати заробітної плати, унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати та інших виплат працівникам боржника, що призводить до порушення конституційних прав громадян, що працюють на підприємстві.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що при накладенні арешту на рахунки боржника, державний виконавець, всупереч законодавчим вимогам не з`ясував, які рахунки Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області є спеціальними, які використовуються для виплати заробітної плати, які мають спеціальний режим використання, чим порушив вимоги п.7 ч.2 ст.18 Закону №1404-VIII.

Статтею 9 КАС України закріплено принцип законності, який вимагає, щоб органи державної влади та їх посадові особи діяли тільки на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На виконання цих вимог відповідач як суб`єкт владних повноважень належних і достатніх доказів, які б спростували доводи позивача, не надав.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог а тому вони підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи положення ч.2 ст.139 КАС України, за відсутності у справі витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, розподіл судових витрат у вигляді сплати судового збору судом не проводиться.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25,72-77, 90, 139, 241-246, 250, пп. пп. 15.5 п. 15 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України, суд -

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ) до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області (79013, м. Львів, пл. Шашкевича, 1, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 ) про визнання протиправною постанови та зобов`язання вчинити дії - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 21.02.2019 ВП № 58067501 про арешт коштів боржника.

3. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 287 КАС України, протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 13.09.2019.

Суддя Качур Р.П.