Справа № 527/1578/19
Суддя: Олефір А. О.
Дата ухвалення: 2019-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 527/1578/19
провадження 2-а/527/30/19
РІШЕННЯ

іменем України

16 вересня 2019 року Глобинський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Олефір А.О., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора ВБДР БПП в м. Кременчуці капітана поліції Папеки Руслана Миколайовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 №539934 від 15 липня 2019 року,-

В С Т А Н О В И В:

25 липня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом з вимогою визнати незаконною та скасувати постанову старшого інспектора ВБДР БПП в м. Кременчуці капітана поліції Папеки Руслана Миколайовича про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 №539934 від 15 липня 2019 року.

У своєму позові позивач зазначив, що 15 липня 2019 року старшим інспектором ВБДР БПП в м. Кременчук капітаном поліції Папекою Русланом Миколайовичем винесено постанову серії ДП 18 №539934 від 15 липня 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вичинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 140 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. Вважає дану постанову необґрунтованою, такою, що не відповідає нормам КУпАП, оскільки під час винесення постанови не дотримано вимоги статей 19 та 63 Конституції України, статей 33,245,268,278,279,280,283 КУпАП. При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки проступку, за яке законом встановлено адміністративну відповідальність, оскільки він не вчиняв інкриміноване йому правопорушення. Йому було запропоновано отримати копію оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення, в розгляді якої він позбавлений можливості прийняти участь та надати свої пояснення та докази. Фактично його було поставлено перед фактом застосування відносно нього адміністративного стягнення без альтернативи доведення невинуватості.

У судове засідання позивач не з`явився, представник позивач подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримував, просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, у відзиві на позов зазначив, що просить розгляд справи провести без його участі.

29 серпня 2019 року відповідач направив на адресу суду відзив, в якому просив у задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі за безпідставністю. Зазначав, що15 липня 2019 року ним ухвалено постанову серії ДП 18 №539934 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. за те, що ОСОБА_1 у м. Глобине в районі буд. 20 по вул. Кооперативній , розмістив конструкцію рекламо- носія в безпосередній близькості до проїзної частини вулиці, а саме 3,2 м в межі червоної лінії без відповідного погодження з органами Національної поліції України, чим порушив п. 32.1 «а» ПДР України, Закон України «Про дорожній рух». В місці, час та дату, вказані в оскаржуваній постанові, під час патрулювання було виявлено конструкцію рекламо носія з написами « Олійниця ; куплю соняшник», яку було встановлено в безпосередній близькості до проїзної частини вулиці та яка під час виїзду транспорту з прилеглої території обмежувала видимість. В подальшому було встановлено зі слів позивача, що розмістив цей рекламо-носій сам позивач гр. ОСОБА_1 . Під час встановлення обставин, які мають значення для вирішення справи було встановлено, що рекламо-носій розміщений позивачем на відстані 3,2 м до проїзної частини вулиці в межі червоної лінії без відповідного погодження з органами національної поліції. На місці розгляду справи про адміністративне правопорушення позивачу було повідомлено про вчинене ним правопорушення, роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, порядок та строки оскарження постанови, порядок та строки сплату адміністративного штрафу, про що свідчить підпис позивача в графі 8 постанови. Справу про адміністративне правопорушення розглянуто в присутності позивача, постанову оголошено негайно після розгляду справи, копію постанови позивач отримав на місці розгляду справи. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивач в телефонному режимі користувався правовою допомогою, письмових пояснень та клопотань не надавав. До оскаржуваної постанови, як доказ вчиненого правопорушення, додано Акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі та схему. Відповідачем було прийнято до уваги факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 140 КУпАП, усні пояснення позивача та прийнято правомірне рішення про накладення на останнього адміністративного стягнення. Позивачем ні до оскаржуваної постанови, ні до адміністративного позову не додано доказів на підтвердження факту відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, зокрема відповідного дозволу на встановлення рекламо-носія.

У відповідності до ч. ч.1, 9 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Приймаючи до уваги викладене, а також відсутність підстави для відкладення розгляду справи, передбачених в ст. 205 КАС України, суд розглянув справу в порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи, безпосередньо, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши та оцінивши докази, які є у справі, суд встановив наступне.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 №539934 від 15 липня 2019 року, ОСОБА_1 15 липня 2019 року о 14.35 год. в м. Глобине в районі буд. 20 по вул. Кооперативній, розмістив конструкцію рекламо- носія в безпосередній близькості до проїзної частини вулиці, а саме 3,2 м в межі червоної лінії без відповідного погодження з органами Національної поліції України, чим порушив п. 32.1 «а» ПДР України, Закон України «Про дорожній рух» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 140 КУпАП. В графі 8 вказаної постанови міститься підпис ОСОБА_1 про роз`яснення йому прав згідно статті 268 КУпАП та строк оскарження за ст. 289 КУпАП ( а.с. 13).

Згідно Акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі інспектором поліції 15 липня 2019 року о 14.35 год. було обстежено вул. Кооперативну, біля буд. 20 в м . Глобине та встановлено, що біля буд. 20 по вул. Кооперативній в безпосередній близькості до проїзної частини вулиці, розміщена конструкція рекламо-носія на відстані 3,2 х1,60 (а.с. 24).

До вказаної постанови про адміністративне правопорушення передбачене ст. 140 КУпАП 15 липня 2019 року о 14.45 год. складено схему та фотознімок обстеженої ділянки із зображенням рекламо-носія (а.с. 25,26).

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від «06» березня 2008 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», роз`яснено, що під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 222 КУпАП, розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 140 КУпАП, покладено на органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За правилами ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості .

Частиною 1 ст. 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом положень ст.ст. 73, 75, 76 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно із пп. «а» п. 32,1 Правил дорожнього руху з уповноваженими підрозділами Національної поліції узгоджуються розміщення в смугах відведення автомобільних доріг або червоних лініях міських вулиць і доріг та їх штучних спорудах кіосків, павільйонів, рекламо-носіїв, пересувних торговельних пунктів, а також на прилеглих територіях, будинках, спорудах - адміністративних приміщень підприємств, установ та організацій.

Відповідно до ч. 2 ст. 140 КУпАП порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції: встановлення рекламоносіїв, технічних засобів організації дорожнього руху, проведення будь-яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах; розроблення проектної документації на будівництво, реконструкцію і ремонт автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів та об`єктів дорожнього сервісу; здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування - тягне за собою накладення штрафу на громадян у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом п.п. 8-10 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року (далі - Інструкція № 1395 від 07.11.2015 року) справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 Розділу IV Інструкції № 1395 від 07.11.2015 року розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Підставою для скасування постанови позивачем, зокрема, зазначено те, що він був позбавлений можливості прийняти участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення, надати докази не вчинення правопорушення, а фактично було поставлено перед фактом застосування адміністративного стягнення.

Разом з тим, з дослідженої постанови вбачається, що справа про адміністративне правопорушення розглядалася в присутності позивача, постанову оголошено негайно після розгляду справи, копію постанови позивач отримав на місці розгляду справи, про що свідчить підпис ОСОБА_1 . Жодних письмових клопотань до постанови не додано.

Відповідно до п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п. 1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Надаючи оцінку зібраним у справі доказам, судом досліджено, що адміністративне стягнення застосовано відповідачем у відповідності до вимог закону, у межах санкції статті, за якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності, постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, доказів, які б спростовували факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем не надано, а судом таких обставин не встановлено; факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП, підтверджується наявними у матеріалах доказами.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З огляду на вищенаведене, а також те, що оскаржувана постанова складена у відповідності до ст. 283 КУпАП та вимог «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої Наказом МВС 07 листопада 2015 року№1395, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є безпідставними, тому до задоволення не підлягають.

Керуючись ст.ст. 140,251,278,280,283,286КУпАП, ст.ст.2,5,9,10,77,90,241,243-246,251,255 КАС України, суд ,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до старшого інспектора ВБДР БПП в м. Кременчуці капітана поліції Папеки Руслана Миколайовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 №539934 від 15 липня 2019 року - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст.286 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , рнокпп: НОМЕР_1 ).

Відповідач: інспектор ВБДР БПП в м. Кременчуці капітана поліції Папека Руслан Миколайович (39600, м. Кременчук, проїзд 40 років ДАІ, 3).

Суддя А. О. Олефір