Справа № 544/1202/19
Суддя: Сайко О. О.
Дата ухвалення: 2019-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №544/1202/19
Пров.№ 2-a/544/16/2019
У Х В А Л А

іменем України

17 вересня 2019 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Сайко О.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Пирятинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про оскарження дій державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

13.09.2019 до Пирятинського районного суду суду надійшла заява ОСОБА_1 до Пирятинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про оскарження дій державного виконавця, в якій позивач просить скасувати постанову Пирятинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Ціко В.О. від 19.07.2019 про арешт коштів боржника, які надходять від Пенсійного Фонду України як пенсійні виплати.

Вирішуючи питання щодо призначення зазначеної заяви до розгляду, суд виходить із наступного.

Скарги на дії виконавця щодо примусового виконання виконавчого документу, виданого на виконання заявленого цивільного позову у рамках кримінального провадження розглядаються у порядку цивільного судочинства судом, який видав виконавчий документ. Такий висновок був зазначений у Постановах Великої Палати Верховного Суду № 724/689/16-а від 28.03.2018 року, № 569/12295/16-ц від 21.11.2018 року. Суд зазначив, що положення КПК, а саме, стаття 128 визначає, що цивільна позовна заява у межах кримінального провадження повинна відповідати вимогам, установленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Так, суд прийшов до висновку, що інститут цивільного позову у кримінальному провадженні є суміжним із позовним провадженням, унормованим ЦПК. При цьому положення ЦПК передбачають, що скарги на рішення та дії виконавців розглядаються у порядку передбаченому ЦПК тим судом, який видав виконавчий документ. На цій підставі колегія суддів Великої Палати прийшла до висновку, що така категорія справ повинна розглядатися цивільними, а не адміністративними судами.

З матеріалів справи вбачається, що арешт коштів боржника ОСОБА_1 був накладений в межах виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №544/1238/17, виданого на виконання заявленого цивільного позову у рамках кримінального провадження про стягнення моральної шкоди та витрат на правову допомогу.

З огляду на наведене, питання оскарження дій державного виконавця щодо примусового виконання виконавчого документу, виданого на виконання заявленого цивільного позову у рамках кримінального провадження розглядаються у порядку цивільного судочинства судом, який видав виконавчий документ, та не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства України.

Частиною шостою статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Приписами пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи, що заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, суд приходить до висновку, що у відкритті провадження за заявою слід відмовити.

При цьому, частиною сьомою статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

На виконання вищенаведеної норми суд роз`яснює позивачу що зазначена заява може бути подана до місцевого загального суду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України.

Керуючись статтями 7, 170, 171, 248, 256, 379 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Пирятинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про оскарження дій державного виконавця.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження надіслати позивачу разом із заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до частини п`ятої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з заявою, щодо якої постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя