Справа № 442/5235/19
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2019-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2019 рокуЛьвів№ 857/9250/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Качмара В.Я., Мікули О.І.,

з участю секретаря Михальської М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05 серпня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про скасування постанови,-

суддя в 1-й інстанції Кучаковський Ю.С.,

час ухвалення рішення 05.08.2019 року, 16:48 год.,

місце ухвалення рішення м.Дрогобич,

дата складання повного тексту рішення 05.08.2019 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про скасування постанови.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05 серпня 2019 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що прибув до м. Дрогобич на нове місце проживання лише 04.07.2019, а тому не пропустив строку взяття на військовий облік, крім цього, вимог закону, які зобов`язують особу покинути попереднє місце проживання після зняття з реєстрації, а також строків протягом яких особа має вибути до іншої місцевості на нове місце проживання, не міститься.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України, фіксування процесу не здійснювалося оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, виходив з того, що ОСОБА_1 , будучи знятим з військового обліку у РВК м. Харкова 26.02.2019, в порушення ст. 37 Закону України „Про військовий обов`язок і військову службу став на облік лише 10.07.2019, тобто більше, ніж через чотири місяці і відповідно протягом вказаного періоду на військовому обліку не перебував, чим порушив правила військового обліку.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно постанови № 223 по справі про адміністративне правопорушення від 11.07.2019 на громадянина ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 119 грн за порушення правил військового обліку: ОСОБА_1 був знятий з військового обліку у РВК м. Харкова 26.02.2019 по причині вибуття до нового місця проживання, а для взяття на військовий облік у Дрогобицько-Бориславський ОРВК по новому місцю проживання прибув 10.07.2019 (а.с. 9).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України „Про військовий обов`язок і військову службу взяттю на військовий облік призовників та військовозобов`язаних у районних (міських) військових комісаріатах підлягають громадяни України на військовий облік призовників: приписані до призовних дільниць; які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання; які набули громадянства України і згідно з цим Законом підлягають приписці до призовних дільниць.

Ч. 3 ст. 37 Закону України „Про військовий обов`язок і військову службу визначено, що призовники та військовозобов`язані після прибуття до нового місця проживання зобов`язані в семиденний строк стати на військовий облік та не раніше ніж за три дні до вибуття з місця проживання знятися із зазначеного обліку.

Як вбачається з відміток по обліку, наявних у посвідченні про приписку до призовної дільниці, ОСОБА_1 був знятий з обліку в Шевченківському РВК м. Харкова 26.02.2019 та став на облік у Дрогобицько-Бориславському ОРВК Львівської області 10.07.2019 (а.с. 6).

Згідно з п. 3 Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 07.12.2016 № 921 призовники і військовозобов`язані за порушення встановлених пунктами 1 і 2 цього додатка, а також за порушення законодавства про військовий обов`язок і військову службу, про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, умисне псування військово-облікових документів чи втрату їх з необережності, неявку за викликом до районних (міських) військових комісаріатів (органів СБУ) без поважних причин, за несвоєчасне повідомлення обліковому органу, де перебувають на військовому обліку, даних про зміну їх сімейного стану, стану здоров`я (після тривалого лікування хвороби та (або) хвороби, яка спричинила часткову (повну) втрату працездатності), адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи і посади притягуються до адміністративної відповідальності у порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до абз. 1 додатку 1 Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 07.12.2016 № 921, призовники і військовозобов`язані повинні: перебувати на військовому обліку за місцем проживання у районних (міських) військових комісаріатах (військовозобов`язані СБУ у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ), за місцем роботи (навчання) на підприємствах, в установах, організаціях, виконавчих органах сільських, селищних та міських рад, а також у разі тимчасового вибуття за межі України за місцем консульського обліку в дипломатичних установах України.

В ч. 1 ст. 210 КУпАП встановлено, що порушення військовозобов`язаними чи призовниками правил військового обліку, неявка їх на виклик до військового комісаріату без поважних причин або несвоєчасне подання в обліковий орган, де вони перебувають на військовому обліку, відомостей про зміну місця проживання, освіти, місця роботи, посади, а також порушення порядку проходження навчальних зборів (занять) у навчальних закладах Товариства сприяння обороні України та професійно-технічних навчальних закладах тягнуть за собою накладення штрафу від п`яти до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, вірними є висновки суду першої інстанції, що ОСОБА_1 , будучи знятим з військового обліку у РВК м. Харкова 26.02.2019, в порушення ст. 37 Закону України „Про військовий обов`язок і військову службу став на облік лише 10.07.2019, тобто більше, ніж через чотири місяці і відповідно протягом вказаного періоду на військовому обліку не перебував, чим порушив правила військового обліку.

Колегія суддів відхиляє покликання позивача на те, що він прибув до м. Дрогобич на нове місце проживання лише 04.07.2019, а тому не пропустив строку взяття на військовий облік, оскільки згідно ч.3 ст.37 Закону України „Про військовий обов`язок і військову службу в разі проживання в м.Харкові позивач лише не раніше ніж за три дні до вибуття з місця проживання повинен був знятися із військового обліку, чого ним зроблено не було. Тобто, ОСОБА_1 тим самим порушив правила військового обліку.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції з вищенаведених мотивів.

Крім того, колегія суддів зазначає, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КУпАП).

Згідно ст.213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Відповідно до ст.235 КУпАП, військові комісаріати розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення військовозобов`язаними чи призовниками законодавства про військовий обов`язок і військову службу, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про умисне зіпсуття обліково-військових документів чи втрату їх з необережності, про неявку на виклик у військовий комісаріат, про неподання у військові комісаріати списків юнаків, які підлягають приписці до призовних дільниць, про прийняття на роботу військовозобов`язаних і призовників, які не перебувають на військовому обліку, про незабезпечення сповіщення військовозобов`язаних і призовників про їх виклик у військові комісаріати, перешкоду їх своєчасній явці на збірні пункти чи призовні дільниці, про несвоєчасне подання документів, необхідних для ведення військового обліку військовозобов`язаних і призовників, несповіщення їх про виклик у військові комісаріати, про неподання відомостей про військовозобов`язаних і призовників (статті 210, 210-1, 211 - 211-6).

Від імені військових комісаріатів розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право районні (міські) військові комісари.

Отже, районні (міські) військові комісари при розгляді справи про адміністративне правопорушення діють від імені військових комісаріатів.

Тому, належним відповідачем як суб`єктом владних повноважень у адміністративній справі щодо оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення про порушення військовозобов`язаними чи призовниками законодавства про військовий обов`язок і військову службу, повинен бути відповідний військовий комісаріат.

Проте, розглядуваний адміністративний позов заявлено до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , тобто до неналежного відповідача.

Відповідно до ст.48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

З вищенаведеної статті видно про можливість заміни неналежного відповідача виключно судом першої інстанції.

Отже, враховуючи що адміністративний позов заявлено до неналежного відповідача та з врахуванням відсутності в суду апеляційної інстанції можливості замінити його належним відповідачем, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову, який заявлений до неналежного відповідача.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 272,286,308,315,317,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05 серпня 2019 року у справі № 442/5235/19 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді В. Я. Качмар
О. І. Мікула

Повний текст постанови виготовлений 16 вересня 2019 року.