Справа № 520/6078/19
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2019-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2019 р.Справа № 520/6078/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.07.2019 року (ухвалене суддею Спірідоновим М.О., повний текст якого складено 17.07.2019 р.) по справі № 520/6078/19 за позовом Приватного акціонерного товариства "Первухінський цукровий завод" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Первухінський цукровий завод" (в подальшому - ПрАТ "Первухінський цукровий завод") звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просив визнати протиправним за скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 07.06.2019 р. № 2 про збільшення ПрАТ "Первухінський цукровий завод" суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) 14060100 на загальну суму 56437,50 грн., з яких сума грошового зобов`язання за податковим зобов`язанням 45150 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 11287,50 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.07.2019 р. адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.07.2019 р. та прийняти судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», та на не відповідність висновків суду обставинам справи, оскільки оскаржуване податкове повідомлення-рішення обґрунтоване та не підлягає скасуванню.

У судовому засіданні представник відповідача вимоги апеляційної скарги підтримав та просив скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У судовому засіданні представник позивача заперечував проти апеляційної скарги та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що за результатами проведеної контролюючим органом позапланової документальної виїзної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства України щодо визначення сум податкового кредиту, що містяться у податкових деклараціях з ПДВ за взаємовідносинами з ТОВ "Кремпуть" за звітний період декларування ПДВ за квітень 2016 року, ТОВ "Комснаб Лідер" за звітний період декларування ПДВ за травень 2016 року, ТОВ "Промстрой Альянс" за звітний період декларування ПДВ за червень 2016 року та податкових зобов`язань за ланцюгом подальшої реалізації складено акт № 1612/20-40-14-22-07/00373250 від 13.05.2019 р., яким встановлені наступні порушення позивача: п. 44.1. ст. 44, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено завищення податкового кредиту на суму 52657 грн., у т.ч. квітень 2016 р. - 7507 грн., травень 2016 р. - 31568 грн., червень 2016 р. 13582 грн., що призвело до заниження нарахованої суми податку на додану вартість до сплати (р. 18.1) на суму 52657 грн, у т.ч. квітень 2016 р. - 7507 грн., травень 2016 п. - 31 568,00 грн, червень 2016 р. - 13582 грн. та не підтверджено реальність здійснення господарських операцій, їх реальності та повноти відображення в обліку по взаємовідносинам з постачальниками: ТОВ "Кремпуть", ТОВ "Комснаб Лідер", ТОВ "Промстрой Альянс" за період з 01.04.2016 р. по 30.06.2016 р.

На підставі висновків вищевказаного акту контролюючим органом винесено податкове повідомлення рішення № 2 від 07.06.2019 р., яким товариству збільшено суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) 14060100 на загальну суму 56437,50 грн., з яких сума грошового зобов`язання за податковим зобов`язанням 45150 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 11287,50 грн.

Не погоджуючись із вищевказаним податковим повідомленням-рішенням відповідача, ПрАТ "Первухінський цукровий завод" звернулося до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що податкове повідомлення-рішення необґрунтоване та прийняте з порушенням чинного законодавства.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Порядок формування податкового кредиту встановлений Податковим кодексом України (в редакції, що діяв в перевіреному періоді),

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час перевіряємого періоду), податковим кредитом є сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно із п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. "а" п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події. що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг (п. 198.2 ст. 198 ПКУ).

Згідно із п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.1. ст. 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені тер міни, скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно із абзацу 4 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Аналіз вищезазначених норм свідчить про те, що господарські операції для цілей визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Судовим розглядом встановлено, що основним видом господарської діяльності позивача - ПрАТ "Первухінський цукровий завод" є виробництво цукру (код КВЕД 10.81).

Вугілля є необхідним твердим паливом для роботи Известковой печи ИПШ-100, що підтверджується довідкою № 316 від 14.06.2019 р.

30.03.2016 р. між позивачем ПрАТ "Первухінський цукровий завод" (Покупець) та ТОВ "Комснаб Лідер" (Постачальник) укладений договір на постачання товару № 30/03 умовами якого встановлено, що Постачальник зобов`язується поставити Покупцеві вугілля кам`яне марки антрацит АО (25-50), відповідної якості, а Покупець зобов`язується прийняти Товар згідно з документами та здійснити його оплату на умовах, визначених даним договором. Згідно Специфікації, яка є Додатком № І до Договору, предметом постачання є Вугілля у загальній кількості 69 т загальною вартістю 189405 грн.

Поставка товару залізничним транспортом підтверджується актом приймання-передачі товару від 27.04.2016 p., прибутковою накладною № від 27.04.2016 р., видатковою накладною № КС-0000050 від 27.04.2016 p., залізничною накладною № 53757456, номер вагону 65489205, копії яких знаходяться в матеріалах справи.

Крім того, згідно відомості плати за користування вагонами № 29040014 за 29.04.2016 р. (форма ГУ-46) вищевказане вугілля поставлялося на залізничну станцію Гути Південної залізниці (код станції 446606).

Оплата товару підтверджується платіжним дорученням № 6079 від 04.05.2016 р., згідно якого позивач сплатив 189405 грн., що відображено в регістрах бухгалтерського обліку "обороти по рахунку 631 Розрахунки з вітчизняними постачальниками" за квітень-травень 2016 р.

Використання Вугілля у роботі вказаного обладнання у кількості 68 т підтверджується актами на списання матеріалів від 16.11.2016 р. та від 30.09.2017 р.

Залишок 1 т (відсів вугілля 2016 року) реалізований у липні 2018 року населенню, а саме фізичній особі ОСОБА_1 , що підтверджено видатковою накладною № РН-0000300 від 24.07.2018 р., копія якої знаходиться в матеріалах справи.

Судовим розглядом встановлено, що податкова накладна № 2 від 04.05.2016 р. на суму 189405 грн., у тому числі ПДВ - 31567,50 грн. зареєстрована та включена до складу податкового кредиту у травні 2016 року.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що контролюючий орган помилково дійшов висновку про порушення позивачем вимог абз. 24 п. 201.10 Податкового кодексу України, оскільки ПрАТ "Первухінський цукровий завод" до податкової декларації за травень 2016 року від 16.06.2016 р. № не надано заяви зі скаргою щодо порушення ТОВ "Комснаб Лідер" граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних з наступних підстав.

Згідно із п. 44 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України, тимчасово, до 1 липня 2017 року, платники податку, які здійснюють постачання (у тому числі оптове), передачу, розподіл електричної та/або теплової енергії, постачання вугілля та/або продуктів його збагачення товарних позицій 2701, 2702, 2703 00 00 00, 2704 00 згідно з УКТ ЗЕД, визначають дату виникнення податкових зобов`язань та податкового кредиту за касовим методом.

Відповідно до пп. 14.1.266. п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, касовий метод для цілей оподаткування згідно з розділом V цього Кодексу - це метод податкового обліку, за яким дата виникнення податкових зобов`язань визначається як дата зарахування (отримання) коштів на банківський рахунок (у касу) платника податку або дата отримання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) ним товарів (послуг), а дата виникнення права на податковий кредит визначається як дата списання коштів з банківського рахунку (видачі з каси) платника податку або дата надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів (послуг).

Таким чином п. 44 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України поширюється на операції, за якими дата виникнення першої з подій, визначених у п. 187.1 ст. 187 та п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України, припадає на звітні (податкові) періоди до 01.07.2017 р., тобто, датою виникнення права на податковий кредит у позивача є дата списання коштів з банківського рахунку 04.05.2016 p., у зв`язку з чим сума податку на додану вартість у розмірі 31567,50 грн. правомірно включена позивачем до складу податкового кредиту у травні 2016 року.

Крім того, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що доводи відповідача про безтоварність господарської операції позивача з контрагентом ТОВ "Комснаб Лідер", у зв`язку з тим, що акт приймання-передачі товару складений раніше 27.04.2016 р. ніж товар був доставлений на залізничну станцію 29.04.2016 p. необґрунтовані, оскільки цей акт складений сторонами з метою врегулювання переходу ризиків випадкової загибелі, пошкодження і права власності на Товар, згідно вимог п. 3.5. Договору № 30/03, що є підставою для відображення у Позивача збільшення залишку запасів згідно аналітичних даних субрахунку 203 "Паливо" рахунку 20 "Виробничі запаси", які є в дорозі.

Таким чином суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідно до вимог ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України" та п. 3 розділу І Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 "Загальні вимоги до фінансової звітності", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 р. № 73 активи - це ресурси, контрольовані підприємством у результаті минулих подій, використання яких, як очікується, приведе до отримання економічних вигод у майбутньому.

Відповідно до п. 2.1. п. 2 Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку запасів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 10.01.2007 р. № 2, запаси визнаються активом, якщо: підприємству перейшли ризики й вигоди, пов`язані з правом власності або з правом повного господарського відання (оперативного управління) на придбані (отримані) запаси; підприємство здійснює управління та контроль за запасами; існує імовірність того, що підприємство отримає в майбутньому економічні вигоди, пов`язані з їх використанням; вартість запасів може бути достовірно визначена.

Доводи апелянта, що у ТОВ "Комснаб Лідер" відсутні докази реального здійснення господарської діяльності, що підтверджується актом № 39/20-40-14-12-12/39915639 від 11.01.2018 р., у зв`язку з чим неможливо підтвердити реальність господарських операцій з позивачем, суд апеляційної інстанції вважає необгрунтованми, оскільки первинними документами реальність цих операцій підтверджена сама податкова інформація, не є належним доказом про "безтоварність" господарських операцій, оскільки вона не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права викладений у постанові Верховного Суду від 27.03.2018 р. по справі № 816/809/17.

Крім того, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що сертифікати якості не фіксують факт здійснення господарської операції, а лише підтверджують відповідність продукції встановленим вимогам та можливість її подальшого використання чи реалізації.

Судовим розглядом встановлено, що позивач мав взаємовідносини із ТОВ "Промстрой Альянс" , місцезнаходження: 54050, Миколаївська обл., місто Миколаїв, вулиця Самойловича, будинок 32/1, офіс 13, видами діяльності якого є: будівництво житлових і нежитлових будівель (Код КВЕД 41.20), оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням (Код КВЕД 46.73).

Відповідно інформації з реєстру платників ПДВ Державної фіскальної служби України (https://cabinet.sfs.gov.ua/registers/pvd), ТОВ "Промстрой Альянс" у період перевірки (червень 2016 р.) був платником податку (індивідуальний податковий номер 51).

18.05.2016 р. між позивачем (Замовник) та ТОВ "Промстрой Альянс" (Підрядник) був укладений договір підряду № 3/05-16 (далі - Договір № 3/05-16), умовами якого встановлено, що Підрядник зобов`язувався власними силами та засобами на свій ризик якісно виконати підрядні роботи з ремонту покрівлі складу № 5, дифузійного відділення, локомотивного депо Первухінського цукрового заводу (в подальшому - Об`єкт). Місцезнаходження Об`єкту: Україна, Богодухівський район, смт. Гути. вул. Миру, 29.

Згідно із довідки № 19/05-01 від 19.05.2016 р. у ТОВ "Промстрой Альянс" достатньо працівників відповідної кваліфікації для виконання ремонтних робіт на об`єкті.

З урахуванням додаткової угоди № І до Договору № 3/05-16 сторони узгодили обсяг робіт на Об`єкті, згідно якого, Підрядник зобов`язувався власними силами та засобами на свій ризик якісно виконати підрядні роботи з ремонту покрівлі складу № 5, склад № 2, пакувального відділення, дифузійного відділення, локомотивного депо, парапетів пакувального відділення Первухінського цукрового заводу згідно фактичних витрат, договірна ціна за Договором є твердою, і складає 246 84 грн., в т.ч. ПДВ - 41164 грн., роботи по Договору починаються протягом 5 робочих днів з моменту отримання попередньої оплати Підрядником.

Остаточні розрахунки за виконані роботи по Договору проводяться Замовником протягом 30 банківських днів з дати прийняття робіт (згідно розділу 7 Договору), після підписання Акту приймання-передачі робіт на підставі цього акту, з врахування авансу (п. 6.3. Договору № 3/05-16).

ПрАТ "Первухінський цукровий завод" є власником будівлі складу готової продукції і пакувального відділення, що складається, зокрема, із приміщень складу № 2, складу № 5, пакувального цеху, будівлі головного корпусу і станції подачі води в завод, що містить в собі, зокрема, дифузійне відділення, а також будівлі локомотивного депо.

Виконання робіт ТОВ "Промстрой Альянс" з ремонту покрівлі основних засобів Позивача, здійснено з метою підтримання таких основних засобів в стані, придатному для належного його функціонування (експлуатації).

Виконання умов вищевказаного Договору № 3/05-16 підтверджується наступними документами: актом приймання виконаних будівельних робіт за липень 2016 р. від 08.07.2016 р., (форма КБ-2В); довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за липень 2016 р. від 08.07.2016 р. (форма КБ-3) на загальну суму 246984 грн., в т.ч. ПДВ - 41164 грн. Крім того, під час розгляду справи позивачем надані фотографії виконаних робіт.

Судовим розглядом встановлено, що перед початком робіт, як працівникам позивача, так і працівникам сторонніх організацій, що проводять роботи на території позивача, інженером з охорони праці ОСОБА_2 проводився інструктаж з техніки безпеки, що підтверджується копіями листів з журналу реєстрації вступного інструктажу з питань охорони праці позивача за період з 07.09.2015 р. по 25.04.2018 р. та згідно записів № 822 та № 823, 22.06.2016 р. працівниками (покрівельниками) ТОВ "Промстрой Альянс" ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пройдений відповідний інструктаж.

Попередня оплата у розмірі 81494,64 грн. підтверджується копією платіжного доручення № 6310 від 13.06.2016 р. та згідно платіжного доручення № 6494 від 12.07.2016 р. провів остаточні розрахунки після підписання 08.07.2018 р. Акту приймання виконаних будівельних робіт.

Судовим розглядом встановлено, що позивачем складено та зареєстровано податкові накладні № 22 від 13.06.2016 р. на суму 81494,64 грн., у т.ч. ПДВ -13 582,44 грн. та № 40 від 08.07.2016 р. на суму 165489,36 грн., у т.ч. ПДВ - 27581,56 грн.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач правомірно включив до складу податкового кредиту червня 2016 року суму сплаченого ПДВ у розмірі 13582,44 грн.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Згідно із ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення відповідно до вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.07.2019 р. - без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апелянта спростовані приведеними вище обставинами та нормативно-правовим обґрунтуванням.

Керуючись ст. ст. 77, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.07.2019 року по справі № 520/6078/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді Л.В. Любчич О.А. Спаскін
Повний текст постанови складено 16.09.2019 року