Справа № 520/8181/19
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

09 вересня 2019 р. № 520/8181/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Зоркіна Ю.В.

при секретарі судового засідання Пройдак С.М.,

у присутності

представника позивача Акопян М.М

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного провадження з викликом сторін адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) до Казенного підприємства "Зміївський ремонтний енергомеханічний завод" (вул. Зміївська, буд. 29, м. Зміїв, Харківська область, 63404, ) стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Головне управління ДФС у Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до КП " Зміївський ремонтний енергомеханічний завод", в якому просить суд стягнути до бюджету кошти у розмірі 6459749.52 грн. в рахунок погашення податкового боргу з розрахункових рахунків.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до облікових даних контролюючого органу відповідач має податковий борг перед бюджетом в загальному розмірі 6459749.52 грн., який складається з військового збору - 331887.71грн. (основний платіж - 189341.88 грн., штрафні санкції - 106342.10грн ., пеня - 36203.73грн.); податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати - 3875556.50 грн. (основний платіж - 2403333.42 грн., штрафні санкції - 994288.95 грн., пеня - 477934.13грн.); податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку - 667233.33грн. (основний платіж - 3390316.07 грн., штрафні санкції 249492.99грн., пеня - 78424.27грн.); самостійно визначених грошових зобов`язань згідно наданих податкових декларацій з плати земельного податку з юридичних осіб - основний платіж 457560.98 грн. та податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів - 1127511.00 грн. У зв`язку з тим, що вказана податкова заборгованість погашена не була, дану суму боргу позивач просить стягнути з усіх відкритих розрахункових рахунків відповідача в судовому порядку.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.08.2019 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином шляхом направлення ухвали про відкриття провадження та судової повістки на податкову адресу підприємства відповідача, яка ним отримана. Відповідач відзив на адміністративний позов не надав, правом участі в судовому засіданні не скористався.

Представник позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримав, просив позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд зазначає наступне.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідач зареєстрований в якості суб`єкта господарювання - юридичної особи та перебуває на податковому обліку, як платник податків.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Статтею 20 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючи органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини (п.п. 20.1.34. п. 20.1. ст. 20 Податкового кодексу України).

Згідно з п. 36.1 ст. 36 Податкового кодексу України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 38.1 ст. 38 цього Кодексу, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно підпунктів 19-1.1.1, 19-1.1.2, 19-1.1.34, 19-1.1.45 пункту 19.1.1 статті 19 1 ПК України контролюючі органи виконують такі функції: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів; контролюють своєчасність подання платниками податків передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів; забезпечують визначення в установлених цим Кодексом, іншими законами України випадках сум податкових та грошових зобов`язань платників податків, застосування і своєчасне стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; звертаються до суду у випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до пункту 46.1 статті 46 Податкового Кодексу України податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктами 49.1. та 49.2 статті 49 Податкового Кодексу України визначено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

Згідно пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно пункту 56.11 статті 56 Податкового кодексу України таке зобов`язання оскарженню не підлягає.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідачем по справі подано до контролюючого органу податкові декларації з плати за землю № від 05.02.2016 - 9847.00 грн.; № від 08.02.2017 - 134152.79 грн.; № від 05.02.2018 - 229054.49 грн.; № від 06.02.2019 - 84506.70 грн. та податкові декларації з податку на додану вартість разом з уточнюючими розрахунками податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок на якими задекларовано до сплати на загальну суму 1127511.00 грн.

Відповідно до п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказів сплати самостійно визначених податкових зобов`язань відповідачем суду не надано.

Судовим розглядом встановлено, що фахівцями позивача проведено перевірки відповідача з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування, утримання та сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 року по 30.06.2018 року, про що складено акт № 4628/20-40-13-07-07/08326540 від 05.11.2018 року.

Порушення, встановлені зазначеним актом, стали підставою для винесення податкових повідомлень - рішень № 7 від 23.11.2018 року щодо збільшення суми грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з військового збору, пені на суму 331887.71 грн.; № 7 від 23.11.2018 щодо збільшення суми грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені на суму 3875046.50 грн.; № 7 від 23.11.2018 щодо платежу податок на доходи фізичних осіб на суму 510 грн.; № 7 від 23.11.2018 року щодо збільшення суми грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені на суму 667230.33 грн.

Зазначені податкові повідомлення - рішення відповідачем отримані, що підтверджується листом підприємства від 05.07.2019 за № 175/17.

Доказів оскарження вказаних податкових повідомлень-рішень відповідачем до матеріалів справи не надано.

Судом встановлено, що відповідачем було отримано зазначені податкові повідомлення рішення, що підтверджується листом-повідомленням Казенного підприємства "Зміївський ремонтний енергомеханічний завод" № 175/17 від 05.07.2019 року.

Відповідно п. 57.3 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

У зв`язку з несплатою платником податків узгоджених сум податкових зобов`язань, позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме, згідно п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України, де визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.3 ст. 59 Податкового кодексу України встановлено, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Контролюючим органом направлено на адресу відповідача податкову вимогу від 06.05.2014 р. № 135-25, яку було направлено на юридичну адресу відповідача та ним отримано 16.05.2014 року.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, якими передбачено, що у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги, зазначені податкові вимоги не втратили юридичної сили, а тому у контролюючого органу не виникло обов`язку повторного надіслання податкових вимог платнику податків.

Відповідач не скористався своїм правом адміністративного або судового оскарження податкової вимоги, доказів самостійної сплати податкового боргу матеріали справи також не містять, а відтак сума заборгованості підприємства перед бюджетом є узгодженою та підлягає сплаті.

Доказів переривання боргу після виставлення податкової вимоги та скасування вказаної вимоги відповідачем до суду не подано.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється статтями 95 - 99 Податкового кодексу України. Зазначені норми визначають перелік заходів, що можуть вживатися податковим органом до платника податків із метою погашення податкового боргу, до яких належить стягнення коштів, які перебувають у власності платника податків, а також продаж майна платника податків, що перебуває в податковій заставі (пункт 95.1 статті 95 Податкового кодексу України).

Пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Таким чином, відповідач має податковий борг перед бюджетом у розмірі 6459749. 52 грн., який на час розгляду справи не сплачений, що підтверджується карткою особового рахунку.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оскільки, позивачем надано до суду документи, які підтверджують несплачену відповідачем суму податкового боргу, а відповідач не надав суду доказів погашення вищевказаної суми податкового боргу, тому суд приходить до висновку щодо правомірності вимог Головного управління ДФС у Харківській області, у зв`язку із чим, позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 КАС України, суд,-

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути в рахунок погашення податкового боргу з усіх відкритих розрахункових рахунків Казенного підприємства «Зміївський ремонтний енергомеханічний завод» () на користь держави суму податкового боргу у розмірі 6459749 (шість мільйонів чотириста п`ятдесят дев`ять тисяч сімсот сорок дев`ять) грн. 52 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

У повному обсязі рішення виготовлено 16.09.2019

Суддя Зоркіна Ю.В.