Справа № 440/3207/19
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2019-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

11 вересня 2019 рокум. ПолтаваСправа № 440/3207/19

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Супрун Є.Б., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

27 серпня 2019 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Полтавського окружного адміністративного суду із спільним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, в якому просять визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 29.03.2019 про державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий №:10:001:0400 площею 1,8025 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для розміщення та постійної дислокації Збройних Сил України.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 02.09.2019 позовну заяву залишено без руху через її невідповідність вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з тим, що рішення, яке оскаржують позивачі, не може становити предмет публічно-правового спору, оскільки таке рішення прийняте в інтересах третьої особи і його оскарження у спосіб обраний позивачами спричинить втручання у цивільні права цієї третьої особи.

09.09.2019 до суду від позивачів надійшла заява на усунення недоліків з пакетом документів аналогічним тому, який було надано до позовної заяви.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження в адміністративній справі за даною позовною заявою, суддя виходить з наступного.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

За приписами частини другої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Так, за змістом частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна із сторін здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна із сторін є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (п. 2 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень у таких спорах є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори, які виникають між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №914/2006/17.

Зміст позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 свідчить на користь висновку про те, що заявлена позивачами вимога про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 29.03.2019 про державну реєстрацію земельної ділянки (кадастровий №:10:001:0400) площею 1,8025 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для розміщення та постійної дислокації Збройних Сил України в частині, що стосується прав та інтересів Міністерства оборони України в особі Квартирно-експлуатаційного відділу міста Полтава фактично ґрунтується на вимогах, які зводяться до оспорення прав третьої особи на майно у вигляді земельної ділянки, оскільки задоволення позовної вимоги у спосіб обраний позивачами призведе до втручання у цивільні права та інтереси третьої особи - Міністерства оборони України в особі Квартирно-експлуатаційного відділу міста Полтава.

Залишаючи без руху позовну заяву, суддя роз`яснював позивачам, що ті мають уточнити зміст власних позовних вимог шляхом зазначення, яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача порушені саме їхні права, свободи чи законні інтереси у сфері публічно-правових, а не приватно-правових, відносин, а також долучити до матеріалів позовної заяви копії відповідних доказів у вигляді переписки з відповідачем саме з цього приводу.

Однак будь-яких доказів щодо наявності неврегульованого спору між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з одного боку та між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області позивачі так і не надали.

Натомість, позивачі обґрунтовують позовні вимоги наявністю у них прав на земельні ділянки як у власників об`єктів нежитлової нерухомості у вигляді гаражів по АДРЕСА_2 - АДРЕСА_3 . Зміна ж цільового призначення та категорії земельної ділянки, на їхню думку, порушить інтереси позивачів, так як їхні гаражі знаходяться на спірній земельній ділянці. Зазначають, що зміна цільового призначення та категорії землі позбавить їх юридичного права на приватизацію чи використання за договором з метою обслуговування земельних ділянок, тоді як ці ділянки використовуються позивачами понад п`ятнадцять років. До того ж, 01.11.2011 обслуговуючому кооперативу "Автогаражний кооператив "Авіатор - 4" рішенням Полтавської міської ради було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для обслуговування існуючих гаражів, термін дії якого продовжено рішенням позачергової двадцять восьмої сесії шостого скликання Полтавської міської ради від 24.12.2019.

З огляду на зміст приведених вище мотивів слід підсумувати, що позивачі фактично висловлюють свою незгоду із реєстрацією на підставі оспореного рішення права третьої особи на земельну ділянку, що у свою чергу виключає наявність спору у сфері публічно-правових відносин.

У зв`язку з цим суддя зазначає, що у разі прийняття суб`єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися в рамках цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права в подібних правовідносинах викладений у постанові Верховного Суду України від 09.12.2014 у справі №21-308а14 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.04.2018 у справі №369/13240/14-а.

Як зазначає Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 по справі №820/7173/16 (К/9901/25603/18) неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

З огляду на викладене суддя приходить до висновку про те, що оскільки спірним рішенням Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області здійснено державну реєстрацію земельної ділянки з цільовим призначенням для розміщення та постійної дислокації Збройних Сил України, цей позов не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Про правильність такого висновку свідчить ще й та обставина, що спірне рішення не приймалося у відношенні позивачів, вони не зверталися до відповідача з цього приводу, будь-яких рішень за заявою позивачів відповідач не приймав. Принаймні доказів іншого позивачі не надали.

За правилами частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Згідно зі статтею 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України до способів захисту цивільних прав та інтересів належить, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Частиною першою статті 21 Цивільного кодексу України визначено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Таким чином, визнання незаконними рішень суб`єкта владних повноважень може бути способом захисту цивільних прав або інтересів.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 оскаржують рішення Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 29.03.2019 про державну реєстрацію земельної ділянки для розміщення та постійної дислокації Збройних Сил України за третьою особою, суддя приходить до висновку, що вимога про скасування спірного рішення має розглядатися за правилами цивільного судочинства. Участь суб`єкта владних повноважень - Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області в якості відповідача у спорі не змінює його цивільно-правового характеру.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись статтею 19, пунктом 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення.

Роз`яснити позивачам право на звернення з даним позовом до суду в порядку цивільного судочинства.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали направити заявникам разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, але може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням положень п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.Б. Супрун