Справа № 460/1502/19
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2019-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 рокуЛьвів№ 857/8375/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Пліша М.А., Шинкар Т.І.

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 15 липня 2019 року в справі № 460/1502/19 (головуючий суддя Дорошенко Н.О., час ухвалення 18:50, м. Рівне) за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області звернулося в суд з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця від 11.06.2019 ВП №56955379 про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області штрафу в розмірі 5100,00 грн.

Рішенням від 15 липня 2019 року Рівненський окружний адміністративний суд у задоволенні адміністративного позову відмовив повністю.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області оскаржило його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги доводи позивача, що на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі №817/677/18, яке набрало законної сили 26.06.2018, ним здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 та нараховано доплату в сумі 100725, 28 грн. Виплата частини вказаної суми проводилась Головним управлінням відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103.

Проте 28.08.2018 набрала чинності постанова КМУ №649, якою встановлено, що для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансуються з Державного бюджету України, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого цією постановою. Порядком визначено механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування, (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету, і буде застосований органами Пенсійного фонду України при погашенні перерахованих виплат.

З метою повного виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі №817/677/18, позивач вчинив всі необхідні дії, передбачені вказаним вище Порядком, а тому відсутні підстави для накладення штрафу, оскільки такий застосовується лише за невиконання рішення суду без поважних причин.

З огляду на викладене, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити повністю.

Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області подало відзив на апеляційну скаргу, в якому обґрунтовує правомірність оскарженого відповідачем рішення суду першої інстанції та просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, в судовому засіданні апеляційного суду підтримав вимоги апеляційної скарги та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив та матеріалами справи підтверджується, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 02.05.2018 у справі №817/677/18 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області задоволено частково.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2016 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» від 23.12.2015 № 900-VIII, статей 51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ, постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» від 11.11.2015 № 988, на підставі довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії №5/407 від 06.02.2018, яка видана Ліквідаційною комісією УМВС України в Рівненській області.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 02.05.2018 у справі №817/677/18 набрало законної сили 26.06.2018.

Рівненським окружним адміністративним судом 30.07.2018 видано виконавчий лист про примусове виконання рішення суду в справі №817/677/18.

08.08.2018 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Олексієвець І.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №56955379, якою зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2016 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» від 23.12.2015 № 900-VIII, статей 51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ, постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» від 11.11.2015 № 988, на підставі довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії №5/407 від 06.02.2018, яка видана Ліквідаційною комісією УМВС України в Рівненській області. Повідомлено, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів (а.с.52-53).

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 06.06.2019 №8209/09 на вимогу Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області №3137/13 повідомлено, що оскільки рішенням Рівненського окружного адміністративного суду зобов`язано Головне управління пенсійного фонду України в Рівненській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 у період, коли він перебував на обліку в Дубенському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Рівненської області, а не в головному управлінні, та отримував пенсію відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», то сума доплати, що нарахована на виконання рішення суду, буде виплачена відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 649 від 22.08.2018. Також зазначено про те, що виплата пенсій забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України. Будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Наведені положення дають підстави для висновку, що головне управління не наділене правом самостійно без правового регулювання та фінансової можливості, тобто збільшення видатків з Державного бюджету України, здійснювати виплату коштів (а.с.63).

Постановою державного виконавця Петрової Л.С. від 11.06.2019 у виконавчому провадженні №56955379 накладено на Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області штраф в розмірі 5100,00 грн за невиконання рішення без поважних причин, зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення (а.с.30).

Постанова про накладення штрафу була одержана боржником 13.06.2019 (а.с.31).

Вважаючи постанову про накладення штрафу протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, керувався тим, що відповідач надав суду достатні та беззаперечні докази в обґрунтування правомірності прийняття оскаржуваної постанови, натомість позивач не довів факту виконання ним рішення суду про перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 в повному обсязі.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (надалі - Закон № 1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 3 Закону № 1404-VIII визначено перелік документів, що підлягають примусовому виконанню, до яких належать і виконавчі листи, що видаються судами.

Отже, правовою підставою для відкриття виконавчого провадження, зокрема, є виконавчий документ, виданий на підставі та на виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно зі ст.63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.6 ст.26 Закону № 1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Частиною 1 ст.75 Закону № 1404-VIII встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Отже, Законом України «Про виконавче провадження» встановлено відповідальність боржника саме за невиконання судового рішення без поважних причин, а не за несвоєчасне його виконання. Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не виконав в повному обсязі рішення суду у зв`язку з відсутністю відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Відповідно до підпунктів 4, 5 пункту 4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 28-2 від 22 грудня 2014 р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 р. за № 40/26485, Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі забезпечують своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснюють з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснюють призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно з абз. 1 пункту 3 постанови КМУ № 103 від 21.02.2018 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» уряд України постановив перерахувати з 1 січня 2016 року пенсії, призначені згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до постанови КМ України № 988. Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.

Як вбачається з абзаців 2-4 пункту 3 постанови КМУ № 103, виплату перерахованих пенсій постановлено проводити з 1 січня 2018 року. Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 1 січня 2018 року та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку:

- з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 року;

- з 1 січня 2020 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів зазначає, що невиконання судового рішення головним управлінням ПФУ в Рівненській області в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Аналогічний висновок неодноразово викладено в рішеннях Верховного Суду, зокрема, у судових рішення по справах 757/29541/14-а, №21-1044а15, №21-2630а15, №21-5118а15, №804/5081/13-а.

Судом встановлено, що на час винесення постанови про накладення штрафу від 11.06.2019 рішення суду щодо зобов`язання здійснити перерахунок пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області було виконано частково, зокрема, на підставі рішення суду позивачем 01.08.2018 здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018, у січні - квітні 2019 року виплачено кошти в розмірі 2098,44 грн за місяць, разом 8393,76 грн за період з 2016-2017 роки, решта перерахованої за цей період пенсії в сумі 92331,52 грн віднесена до виплати в порядку постанови Кабінету Міністрів України № 649 від 02.08.2018 та включена до реєстру судових рішень.

Колегія суддів зазначає, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що визначальною ознакою для накладення на боржника штрафу є саме не виконання рішення суду без поважних причин. Поважними можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником, та які не залежали від його волевиявлення.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Тобто виплати пенсій здійснюються Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області виключно за рахунок коштів Пенсійного Фонду України та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має. Крім того, відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Такі висновки суду відповідають правовій позиції, викладеній зокрема у постанові Верховного Суду від 24.01.2018 року в справі № К/9901/1598/18 405/3663/13-а.

Беручи до уваги, що Головним управлінням ПФУ в Рівненській області виконано рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі №817/677/18, яке набрало законної сили 26.06.2018, не в повному обсязі не з його вини, а за відсутності бюджетного фінансування, колегія суддів дійшла висновку, що постанова про накладення штрафу на Головне управління ПФУ в Рівненській області за невиконання рішення суду є необґрунтованою та такою що підлягає скасуванню.

Суд першої інстанції не звернув на вказані обставини належної уваги, не дослідив їх належним чином та не надав їм відповідної правової оцінки, а тому дійшов помилкового висновку щодо правомірності оскарженої постанови відповідача.

У відповідності із ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи та порушив норми матеріального права, а тому вважає правильним скасувати судове рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити повністю.

Керуючись ст.ст. 243, 310, 315, 317, 321, 322 , 325, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області задовольнити.

Скасувати рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 15 липня 2019 року в справі № 460/1502/19 та прийняти нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 11.06.2019 ВП №56955379 про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області штрафу у розмірі 5 100 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя В. В. Святецький
судді М. А. Пліш
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 12.09.2019.