Справа № 420/3746/19
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2019-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3746/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Марина П.П.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Югзернотранс» до Державної фіскальної служби України, Комісії Головного управління ДФС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації про скасування рішення №1142853/42770324 від 16.04.2019 року та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Югзернотранс» до Державної фіскальної служби України, Комісії Головного управління ДФС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №1142853/42770324 від 16.04.2019 року та зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну: №1 від 23.03.2019 року виписану покупцю ТОВ «Блек Сі Агро».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що позивачем на виконання вимог ст.201 ПК України, ТОВ «Югзернотранс» складена в електронній формі та подана для реєстрації податкова накладна №1 від 23.03.2019 року. Проте, згідно інформації зазначеної у Квитанції №1 від 27.03.2019 року, реєстрація документа зупинена відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України, оскільки податкова накладна відповідає вимогам пп.2.1 п.2 Критеріїв ризиковості платника податку та запропоновано ТОВ «Югзернотранс» надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/PK в ЄРПН. Позивачем 09.04.2019 року подано повідомлення №1 про подання пояснень та копій документів щодо ПН/РК, реєстрацію якої зупинено. Однак, рішенням №1142853/42770324 комісії ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових від 16.04.2019 року відмовлено у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних на підставі того, що ТОВ «Югзернотранс» було не надано як платником податку копій, а саме: «Первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити)». Позивач вважає, що рішення комісії ДФС №1142853/42770324 є протиправним, адже в рішенні не зазначено яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних. Рішення комісії ДФС №1142853/42770324 від 16.04.2019 року є необґрунтованим, оскільки ТОВ «Югзернотранс» надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарських операцій за податковою накладною №1 від 23.03.2019 року у реєстрації якої було відмовлено. Оскаржуване рішення фіскального органу не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії, та породжує його неоднозначне трактування.

Представником відповідачів 06.08.2019 року надано до суду відзив на адміністративний позов, в якому представник зазначає, що ГУ ДФС в Одеській області та ДФС України не погоджується з доводами позивача. У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна/розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який мас позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. Представник відповідачів наголошує, що рішенням комісій ДФС України про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, було відмовлено у реєстрації податкової накладної у зв`язку з не наданням первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки. В оскаржуваному рішенні Комісії ДФС України було чітко зазначено саме які документи не було надано позивачем, а саме первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (Інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових Форм та галузевої специфіки, накладні. З огляду на не надання позивачем разом із повідомленнями, всіх необхідних документів, ГУ ДФС в Одеській області прийнято оскаржуване рішення про відмову в реєстрації податкової накладної. Таким чином, рішення щодо відмови у реєстрації податкової накладної №10 від 05.11.2018 року №977073/34203597 є повністю обґрунтованим.

Ухвалою суду від 15.07.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Представником позивача 02.09.2019 року надано до суд заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

У зв`язку з відсутністю потреби заслухання свідка чи експерта, судом, керуючись положеннями ч.9 ст.205 КАС України, прийнято рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, оцінивши їх за власним внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді справи, суд встановив наступні факти та обставини.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Югзернотранс» взято на облік як платника податків в ГУ ДФС в Одеській області з 24.01.2019 року (а.с.67).

Між ТОВ «Югзернотранс» та ТОВ «БЛЕК СІ АГРО» 05.03.2019 року укладено договір про перевезення вантажів №050319/01-ТП (а.с.24-26).

Згідно п.1.1 вказаного договору якого Виконавець (ТОВ «Югзернотранс») бере на себе зобов`язання по перевезенню вантажу транспортними засобами згідно із товарно-транспортною накладною з місця завантаження до пункту призначення, а Замовник (ТОВ «БЛЕК СІ АГРО») прийняти вантаж та сплатити плату за його перевезення згідно виставлених рахунків-фактур.

На виконання вимог вказаного договору, позивачем надані ТОВ «БЛЕК СІ АГРО» транспортні послуги загальною вартістю 226391,81 грн., що підтверджується товарно-транспортними накладними №540201 від 06.03.2019 року, №540211 від 07.03.2019 року, №540243 від 12.03.2019 року, №540216 від 12.03.2019 року, №541402 від 15.03.2019 року, №59551 від 17.03.2019 року, №559546 від 17.03.2019 року, №559626 від 22.03.2019 року, №559645 від 23.03.2019 року, №540215 від 19.03.2019 року, №540125 від 20.03.2019 року, №559572 від 21.03.2019 року, №540209 від 21.03.2019 року, (а.с.30-42).

В підтвердження надання послуг перевезення вантажу в матеріалах справи наявний акт про надання послуг №1 від 23.03.2019 року на загальну суму 226391,81 (а.с.29).

За надання послуг перевезення вантажу позивачем виписано рахунок на оплату №1 від 23.03.2019 року (а.с.27), та як вбачається зі звіту по дебетових та кредитових операціях по рахунку НОМЕР_1 ТОВ «ЮГЗЕРНОТРАНСТ» з 27.03.2019 року по 27.03.2019 року, ТОВ «БЛЕК СІ АГРО» перераховано на рахунок позивача 226391,81 грн. за транспортні послуги по рах.№1 від 23.03.2019 року (а.с.44).

Позивачем, 23.03.2019 року складено податкову накладну №1 на суму 226391,81 грн. та відправлено на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних (а.с.13).

З отриманої квитанції від 27.03.2019 року вбачається, що документ, тобто податкову накладну №1, прийнято, реєстрація зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 49.41 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам п.п.2.1 п.2 «Критеріїв ризиковості платника податку». Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН. (а.с.14).

Позивачем, 09.04.2019 року подано повідомлення №1 з додатками у кількості 26 та надано пояснення, що податкова накладна складена за датою складання Акту надання послуг №1 від 23.03.2019 року. Також, що підприємство має на балансі власні транспортні засоби. До повідомлення додано: копії договору від 05.03.209 року, акту та перевізних документів, акт звірки за березень 2019 року про відображення взаєморозрахунків, копію виписки за оплату послуг.

Надалі, розглянувши надані позивачем документи та пояснення, комісією, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації 16.04.2019 року прийнято рішення №1142853/42770324, яким позивачу відмовлено у реєстрації податкової накладної №1 від 23.03.2019 року з підстав ненадання платником податків копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (а.с.16-17).

Суд звертає увагу, що відповідачем в рішенні не підкреслено яких саме конкретних документів не надано, при цьому в дужках вказаної графи міститься вказівка про необхідність підкреслити документи, які не надано.

На рішення комісії №1142853/42770324 від 16.04.2019 року позивачем подано скаргу (а.с.18-22).

Комісією з питань розгляду скарг 02.05.2019 року прийнято рішення №25565/42770324/2, яким рішення комісії №1142853/42770324 від 16.04.2019 року залишено без змін, а скаргу - без задоволення (а.с.23).

На підтвердження реальності здійснення господарських операцій за податковою накладною №1 позивачем до суду також надано накази директора ТОВ «Югзернотранс» №4/1 від 05.03.2019 року та №8 від 16.03.2019 року якими введено в експлуатацію та поставлено на баланс підприємства автомобілі «МАN TGS 18.440», свідоцтва ро реєстрацію вказаних транспортних засобів, акти приймання передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів, зокрема щодо вказаних автомобілів (а.с.45-52), акт звірки взаємних розрахунків за період березень 2019 року між позивачем та ТОВ «БЛЕК СІ АГРО» за договором про перевезення вантажів №050319/01-ТП від 05.03.2019 року (а.с.43).

Отже, як встановлено судом, позивачу відмовлено в реєстрації податкової накладної №1 від 23.03.2019 року рішенням комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №25565/42770324/2 від 02.05.2019 року.

Позивач не погоджується з вказаним рішенням та просить суд його скасувати, а тому звернувся до суду з вказаним позовом.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Згідно підпунктів а, б п.185.1 ст.185 ПК України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми п.187.1 ст.187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів, що передбачено п.188.1 ст.188 ПК України.

Пунктом 201.10 ст.201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до п.201.16. ст.201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п.74.1, 74.3 ст.74 ПК України, податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №117 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок №117), який визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з вимогами п.3 Порядку №177, податкові накладні/розрахунки коригування, що подаються на реєстрацію в Реєстрі до проведення моніторингу, за результатами якого можливе зупинення їх реєстрації, перевіряються відповідно до таких ознак: 1) податкова накладна, яка не підлягає наданню отримувачу (покупцю) та/або складена за операцією, що є звільненою від оподаткування; 2) обсяг постачання, зазначений платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування, становить менше 500 тис. гривень та керівник - посадова особа такого платника податку є особою, яка займає аналогічну посаду не більше ніж у трьох (включно) платників податку; 3) одночасно значення показників D та P, розрахованих у наведеному у цьому підпункті, мають такі розміри: D > 0,03, P < P м х 1,4, де: D - розрахункова величина, яка дорівнює S/T; S - загальна сума сплачених за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування, сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої під час ввезення товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами; T - загальна сума постачання товарів/послуг на митній території України, що оподатковуються за ставками 0, 20 і 7 відсотків, зазначеними платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування; P - сума податку на додану вартість, зазначена платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі у звітному (податковому) періоді, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування; P м - найбільша місячна сума податку на додану вартість, зазначена у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих платником податку в Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування. Значення показника D за останні 12 календарних місяців обраховується ДФС станом на перше число календарного місяця та кожного 10 числа стає доступним платнику податку в електронному кабінеті.

Згідно з вимогами п.4 Порядку №177 у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак, визначених у пункті 3 цього Порядку, такі податкова накладна/розрахунок коригування не підлягають моніторингу та підлягають реєстрації в Реєстрі.

Як вбачається з п.5 Порядку №177, податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

При цьому, відповідно до змісту п.10 Порядку №117 критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади. ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації (п.12. Порядку №117)

Пунктом 13 Порядку №117 передбачено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної/розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД/послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Як встановлено судом, податкова накладна №1 зупинена з підстав відповідності вимогам п.п.2.1 п.2 «Критеріїв ризиковості платника податку».

Відповідно до п.п.2.1 п.2 «Критеріїв ризиковості платника податку» встановлених листом ДФС України №959/99-99-07-18 від 21.03.2018 року, податкові накладні/розрахунки коригування, складені платниками податку, перевіряються на відповідність ознакам ризиковості здійснення операцій: обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування, яку(ий) подано на реєстрацію в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 відсотків загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД та послуг з кодами згідно з ДКПП, перелік яких визначено ДФС відповідно до додатка, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в Таблиці даних платника податку як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється).

Суд звертає увагу, що пункт 2 Критеріїв ризиковості платника податку, на який міститься посилання у квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних визначає Критерії ризиковості здійснення операцій та не стосується Критеріїв ризиковості платника податків. Тобто, відповідачем у квитанції зазначено посилання на відповідність податкової накладної Критеріям ризиковості платника податків, проте підпункт та пункт листа, який вказаний відповідачем, ніяким чином не стосується Критеріїв ризиковості платника податків, тобто в порушення вимог пп.201.16.1 п.201.16 ст.201 ПКУ, відповідач не визначив чіткого критерію оцінки ступеня ризиків, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРНП, на підставі якого зупинення реєстрацію податкової накладної.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд звертає увагу, що відповідачами не зазначено критеріїв ризиковості платника податку, не надано доказів належного віднесення позивача до ризикових у відповідності до «Порядку формування територіальними органами та структурними підрозділами ДФС переліку ризикових платників податків», затвердженого наказом Державної фіскальної служби України №144 від 21 березня 2018 року.

Щодо рішення комісії Головного управління ДФС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №977073/34203597 від 05.11.2018 року, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної ТОВ «УІТАКА» №10 від 04.10.2018 року .

Згідно з п.14 Порядку №117, перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Відповідно до положень п.15-16 Порядку №117 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів (п.18 Порядку №117).

Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС) (п.19 Порядку №117).

Відповідно до п.20-21 Порядку №117 зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі. Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Згідно з п.23 Порядку №117 комісією регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 15 цього Порядку щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в поточному місяці у Реєстрі, з урахуванням поданої податкової накладної/розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, менше 30 млн. гривень, приймається рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яке реєструється в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, та надсилається платнику податку у порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

Суд зазначає, що рішення Комісії повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

У рішенні №25565/42770324/2 від 02.05.2019 року, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №1 від 23.03.2019 року, як підставу для прийняття рішення вказано ненадання платником податку копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (а.с.16-17).

Отже, зі змісту вказаного рішення не вбачається, які саме документи, передбачені пп.4 п.13 Порядку №117 не було надано позивачем, жоден з перелічених документів не підкреслено.

При цьому, у самій формі рішення зазначається, що документи, які не надано, необхідно підкреслити.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що рішення від №25565/42770324/2 від 02.05.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №1 не містить повної інформації щодо причин та підстав його прийняття та у рішенні не зазначено, яких саме документів не надано позивачем для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Тобто вказане рішення прийнято всупереч вимогам норм законодавства.

До того ж, суд вважає, що подані позивачем документи є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної №1 від 23.03.2019 року складеної ТОВ «Югзернотранс».

Суд вважає, що позивач виконав свій обов`язок щодо надіслання відповідачу документів та пояснень, а тому рішення комісії Головного управління ДФС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №25565/42770324/2 від 02.05.2019 року, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної ТОВ «Югзернотранс» від 23.03.2019 року №1 - підлягає скасуванню, а податкова накладна ТОВ «Югзернотранс» від 23.03.2019 року №1 - має бути зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Таким чином, враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Югзернотранс» підлягають задоволенню.

Крім того, в прохальній частині позову, позивач просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДФС в Одеській області, Державної фіскальної служби України понесені Товариством з обмеженою відповідальністю «Югзернотранс» витрати на оплату послуг адвоката в розмірі 2000,00 грн. солідарно.

Суд вважає, що дана вимога позивача підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 ч.3 ст.132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Стаття 134 КАС України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Суд зазначає, що представником позивача - адвокатом Патрікєєвою І.В., 10.09.2019 року надано до суду заяву з додатками на підтвердження понесених витрат позивачем на послуги адвоката, зокрема: договір №3 про надання юридичних послуг від 31.05.2019 року; акт приймання-передачі наданих послуг №1 до Договору №3 про надання юридичних послуг від 31.05.2019 року, за яким наданні адвокатом послуги оцінені в 2000 грн.; платіжне доручення про перерахування ТОВ «Югзернотранс» на рахунок Патрікєєвою І.В. , коштів у розмірі 2000 грн.

Виходячи з аналізу вищезазначеного, суд приходить до висновку, що представником позивача надані всі необхідні документи, які вимагає ст.134 КАС України на підтвердження здійснення відповідних витрат за укладеним договором про надання правової допомоги.

Крім того, матеріалами справи підтверджено, що позивачем дотримані приписи ч.5 ст.134 КАС України.

Враховуючи вищезазначені обставини, надані адвокатом позивача докази на підтвердження здійснення відповідних витрат за укладеним договором про надання правової допомоги, складність справи та час, витрачений адвокатом на підготовку позову та участь у судових засіданнях, суд вважає, що наявні правові підстави для стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області та Державної фіскальної служби України солідарно суми витрат на правничу допомогу у розмірі 2000 грн., а тому заява представника позивача - адвоката Патрікєєвої І.В., про стягнення з відповідача судових витрат з надання правничої допомоги адвоката підлягає задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 242 КАСУ, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Судові витрати розподілити відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Югзернотранс» до Державної фіскальної служби України, Комісії Головного управління ДФС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації про скасування рішення №1142853/42770324 від 16.04.2019 року та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №1142853/42770324 від 16.04.2019 року.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну: №1 від 23.03.2019 року виписану покупцю ТОВ «Блек Сі Агро».

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Югзернотранс» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області суму витрат на правничу допомогу у розмірі 2000 грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Югзернотранс» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області суму сплаченого судового збору у розмірі 3842 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Югзернотранс» (, 35039, м.Одеса, вул. Канатна, 90, офіс 1);

Відповідач: Державна фіскальна служба України (, 04053, м.Київ, площа Львівська, 8);

Відповідач: Комісія Головного управління ДФС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (, 65044, м.Одеса, вул. Семінарська, 5).

Суддя П.П. Марин

.