Справа № П/811/7/15
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2019-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

10 вересня 2019 року

Київ

справа №П/811/7/15

адміністративне провадження №К/9901/6628/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Хохуляка В.В.,

суддів - Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Кіровоградської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.06.2015 (суддя - Момонт Г.М.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15.07.2015 (головуючий суддя - Білак С.М., судді: Дадим Ю.М., Шальєва В.А.) у справі № П/811/7/15 за позовом Приватного акціонерного товариства «Креатив» до Кіровоградської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

встановив:

Приватне акціонерне товариство «Креатив» (далі - ПрАТ «Креатив») звернулося до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, просило суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Кіровоградської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області (далі - Кіровоградська ОДПІ) від 08.10.2014 № та №.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.06.2015, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15.07.2015, позовні вимоги задоволено.

Не погодившись з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, Кіровоградська ОДПІ оскаржила їх у касаційному порядку.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.06.2015, ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15.07.2015 та прийняти нове рішення, яким відмовити в позові повністю.

В обґрунтування своїх вимог Кіровоградська ОДПІ посилається на порушення судами норм матеріального права, зокрема, статті 198 Податкового кодексу України.

Так, відповідач зазначає, що позивачем не підтверджено правомірність формування даних податкового обліку за оспорюваними господарськими операціями з огляду на порушення контрагентами позивача податкової дисципліни, відсутність у них необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності, що свідчить про відсутність реального вчинення господарських операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей від спірного постачальника та робіт, у зв`язку з чим відсутні підставі для включення сум податку на додану вартість до складу податкових зобов`язань та податкового кредиту.

Позивач не скористався своїм правом та не надав відзив на касаційну скаргу, що не перешкоджає розгляду даної касаційної скарги.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як з`ясовано судами попередніх інстанцій, Кіровоградською ОДПІ проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ПрАТ «Креатив» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Відродження» за період 01.04.2013 по 30.04.2013, з ПАТ «Імперія-С» за період 01.08.2013 по 31.10.2013, з ПП «Компанія Будпромсервіс-Плюс» за період 01.08.2013 по 31.08.2013.

За результатами проведеної перевірки складено акт №187/11-23-22-02/3114625 від 19.09.2014, в якому відображено висновок про порушення ПрАТ «Креатив», пунктів 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість у загальному розмірі 2676067,00 грн., у тому числі за серпень 2013 року - 476366,00 грн., за жовтень 2013 року - 2199701,00 грн. та завищено від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та податкового кредиту (рядок 19 Декларації) за вересень 2013 року на суму 2663753,00 грн., з огляду на непідтвердження реального характеру здійснених господарських операцій з ТОВ «Відродження», ПП «Компанія Будпромсервіс-Плюс», ПАТ «Імперія-С».

Обґрунтовуючи свою позицію, Кіровоградська ОДПІ посилалась на результати контрольних заходів щодо контрагентів позивача (акт від 22.11.2013 №12/22-00/31501553 про результати позапланової невиїзної документальної перевірки ТОВ «Відродження», акт від 20.06.2014 №129/11-23-22-06/34977706 про результати позапланової невиїзної документальної перевірки ПП «Компанія Будпромсервіс-Плюс», акт перевірки від 15.08.2014 №35/11-23-22-07/05513862 про результати позапланової невиїзної документальної перевірки ПАТ «Імперія-С»), в яких відображено висновок про проведення операцій, спрямованих на надання податкової вигоди для третіх осіб з метою штучного формування валових витрат (витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування) та податкового кредиту, відсутність в достатній кількості майна, основних фондів та трудових ресурсів, необхідних для провадження фактичної господарської діяльності та виконання договірних зобов`язань перед контрагентами.

На підставі висновків зазначеного акту перевірки, 08.10.2014 відповідачем було прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

№, згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 4014101,00 грн., у тому числі 2676067,00 грн. основного платежу та 1338034,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів);

№, згідно з яким позивачу зменшено розмір від ємного значення суми податку на додану вартість за вересень 2013 року на 2663753,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодилась колегія апеляційного суду, виходив з того, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують, що господарські операції по придбанню позивачем товарно-матеріальних цінностей у спірних контрагентів та виконання підрядних робіт є реальними, фактично відбулися, метою придбання було їх подальше використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у зв`язку з чим прийняття відповідачем оскаржуваних податкових повідомлень-рішень є неправомірним.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

За правилами пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Таким чином, підставою для виникнення у платника права на податковий кредит з податку на додану вартість є факт реального здійснення операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.

При цьому наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування даних податкового обліку за відсутності факту придбання відповідного активу.

В той же час, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю.

Як з`ясовано судами, відповідно до довідки з ЄДРПОУ видами діяльності ПрАТ «Креатив» є, зокрема, виробництво олії та тваринних жирів; виробництво маргарину і подібних харчових жирів; будівництво житлових і нежитлових будівель.

ПрАТ «Креатив» придбало у ТОВ «Відродження» у квітні 2013 року олію соняшникову на підставі контракту від 18.09.2012 №020П12.

Відповідно до договорів поставки від 14.01.2013 №2823, від 22.10.2013 №МТ13-9, від 28.10.2013 №МТ13-18 ПрАТ «Креатив» придбало у ПАТ «Імперія-С» олію соняшникову нерафіновану.

На підтвердження здійснення зазначених господарських операцій позивачем надано до суду податкові та видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, платіжні доручення, посвідчення якості придбаного товару та протокол за результатами лабораторного контролю проб харчових продуктів.

Відповідно до договору підряду №27/09-2013 від 27.09.2013 укладеного між ТОВ «Креатив Постач» (Замовник) та ПрАТ «Креатив» (Генеральний підрядник), позивач зобов`язався забезпечувати управління будівництвом «Елеваторного комплексу місткістю 84700 м. куб для зберігання зернових культур» за адресою: Дніпропетровська область, Магдалинівський район, с. Личково, у тому числі укладати субпідрядні договори на виконання окремого комплексу будівельно-монтажних робіт.

Відповідно до ліцензії серії АВ №595721, ПрАТ «Креатив» у період з 23.11.2011 по 23.11.2014 надано дозвіл на здійснення господарської діяльності, пов`язаної зі створенням об`єктів архітектури.

У серпні 2013 року згідно з договорами підряду від 05.02.2013 №10 та №11 ПП «Компанія Будпромсервіс-Плюс» виконало для ПрАТ «Креатив» монтаж автоматичної пожежної сигналізації та системи оповіщення про пожежу в приміщеннях адміністративно-побутового комплексу з пробовідбірником і лабораторією вхідного контролю, дизельгенераторіній установці, підземної галереї, робочої башти, башти попереднього очищення пристрою розвантаження з автотранспорту, навісу, операторської на елеваторному комплексі за адресою: с. Личково Магдаленовського району Дніпропетровської області, а також монтаж блискавкоприймача біля газопроводу високого, середнього та низького тиску елеваторного комплексу місткістю 84700 м3 для зберігання зернових культур в с. Личково Магдаленовського району Дніпропетровської області.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_1 , директор ПП «Компанія Будпромсервіс-Плюс» у період з жовтня 2012 року по липень 2014 року, підтвердив факт виконання ПП «Компанія Будпромсервіс-Плюс» для ПрАТ «Креатив» у серпні 2013 року монтажних робіт на елеваторному комплексі за адресою с. Личково Магдаленовського району Дніпропетровської області, зазначивши, що частина робіт виконувалася працівниками ПП «Компанія Будпромсервіс-Плюс», а інша частина - субпідрядниками, у тому числі ТОВ «Созидатель». Також свідок показав, що договори підряду підписані особисто ним.

Водночас позивачем до суду надано копії свідоцтва про право власності ТОВ «Креатив Постач» на елеваторний комплекс місткістю 84700 м. куб для зберігання зернових культур, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Магдалинівський район, с. Личково; декларації про готовність об`єкта до експлуатації; акта приймання в експлуатацію робіт з монтажу пристроїв блискавкозахисту; технічного звіту на електротехнічні вимірювання блискавкозахисту та контуру захисного заземлення; акта прийняття до експлуатації систем протипожежного захисту; податкові накладні, платіжні доручення.

Оцінивши подані платником докази за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що ці документи оформлені з дотриманням вимог чинного законодавства, містять необхідні для цілей оподаткування відомості про зміст та обсяг розглядуваної операції.

Контролюючим органом, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

Не подано відповідачем і належних доказів на підтвердження недобросовісності позивача як платника податку на додану вартість або можливої фіктивності його постачальника, не наведено будь-яких доводів щодо здійснення ПрАТ «Креатив» розглядуваної операцій за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект тощо.

На момент здійснення спірної поставки позивач та його контрагенти були належним чином зареєстровані як юридичні особи та платники податку на додану вартість, установчі документи недійсними в судовому поряду не визнавались.

Судами також з`ясовано, що олія соняшникова нерафінована, придбана позивачем у ТОВ «Відродження» та у ПАТ «Імперія-С» перероблялася ПрАТ «Креатив» в олію рафіновану, дегітратовані модифіковані жири, маргарини, майонез та іншу продукцію, яка реалізовувалася в Україні та експортувалася по зовнішньоекономічних контрактах, на підтвердження чого до суду надано копії контрактів з компанією Creativ Trading SA (Швейцарія).

Посилання контролюючого органу на результати контрольних заходів щодо постачальника позивача як на підставу для відмови в задоволенні позову, правомірно не взято до уваги судами попередніх інстанцій, оскільки податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від дотримання його контрагентами податкової дисципліни та правильності ведення ними податкового або бухгалтерського обліку, зокрема, від фактичної сплати контрагентами податків до бюджету, від перебування постачальників за юридичною адресою, а також від їх господарських та виробничих можливостей. Тобто, у разі підтвердження реального характеру здійснених поставок, як у даній ситуації, платник не може відповідати за порушення, допущені постачальником, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні цієї особи. Проте, посадовими особами Кіровоградської ОДПІ під час здійснення перевірки таких обставин не встановлено.

Отже, враховуючи, що спірні господарські операції здійснені позивачем з метою подальшого їх використання в оподаткованих операціях у межах своєї господарської діяльності, а також наявні в матеріалах справи документи бухгалтерського та податкового обліку є достатніми, належними та допустимими доказами для підтвердження реальності здійснення господарських операції з вищезазначеними контрагентами позивача, суд касаційної інстанції погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про задоволення позовних вимог та скасування спірних податкових повідомлень-рішень.

З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, судами першої та апеляційної інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки судів про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Касаційну скаргу Кіровоградської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.06.2015 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15.07.2015 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.В. Хохуляк

Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна ,

Судді Верховного Суду