Справа № 460/288/19
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2019-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 рокуЛьвів№ 857/7322/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судового засідання Болюк Н.В.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 21 травня 2019 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

суддя (судді) в суді першої інстанції - Недашківська К.М.,

час ухвалення рішення - не зазначено,

місце ухвалення рішення - м. Рівне,

дата складання повного тексту рішення - 21 травня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

08 лютого 2019 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області, в якому просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 28 грудня 2018 року, яким застосовано штрафні санкції на загальну суму 27158,03 грн.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що нею сформовано та подано на реєстрацію в ЄРПН податкові накладні №103 від 26 червня 2018 року, №101 від 22 червня 2018 року, №88 від 01 червня 2018 року, №142 від 20 липня 2018 року, №135 від 14 серпня 2018 року, №130 від 06 серпня 2018 року, №140 від 23 серпня 2018 року, №172 від 21 вересня 2018 року, №140 від 03 вересня 2018 року, №169 від 23 вересня 2018 року. За результатами камеральної перевірки фіскальним органом встановлено факт порушення платником податків строків реєстрації ПН / РК в ЄРПН та рішенням від 28 грудня 2018 року № застосовано штрафні санкції в розмірі 10% та 20% - 27158, 03 грн. Вказує, що оскаржуване рішення прийняте протиправно, оскільки податкові накладні були подані на реєстрацію в ЄРПН вчасно.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 21 травня 2019 року адміністративний позов залишено без задоволення.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що наявні в матеріалах справи квитанції про прийняття ПН безумовно свідчать про порушення позивачем термінів реєстрації в ЄРПН податкових накладних, а тому платник податків повинен нести відповідальність у вигляді штрафу в розмірах 10% та 20% відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних.

Не погодившись з прийнятим рішенням, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що із змісту позовної заяви, численних пояснень представника позивача та клопотання про витребування доказів слідує, що повідомлень про отримання/надіслання звітності в момент скерування податкових накладних за оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням на реєстрацію та власне квитанції про прийняття/неприйняття/зупинення реєстрації податкових накладних сформовано та надіслано позивачу не було. Також, надані відповідачем докази є недопустимими через їх не засвідчення відповідно до Національного стандарту України "Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів".

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не прибули, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, а тому у відповідності до ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України розгляд справи проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, головним державним ревізором - інспектором відділу аналізу та прогнозування надходжень податків та зборів з фізичних осіб та єдиного внеску управління податків і зборів з фізичних осіб Головного управління ДФС у Рівненській області Давидовичем В.М. проведено камеральну перевірку з реєстрації податкових накладних або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах ФОП ОСОБА_1 , за результатами якої складено Акт "Про результати камеральної перевірки ФОП ОСОБА_1 від 05 листопада 2018 року №848/17-00-13-01/ НОМЕР_1 (а.с.24).

Актом перевірки встановлено порушення платником податків пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України №2755-VI від 02 грудня 2010 року; статті 120-1 Податкового кодексу України - порушено граничні терміни реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

На підставі Акта перевірки фіскальним органом винесено податкове повідомлення-рішення від 28 грудня 2018 року №, яким до платника податків застосовано штраф у розмірі 10% та 20% - 27158, 03 грн.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з обгрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до п.п. 14.1.60 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України(далі-ПК України) єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Згідно із п. 120-1.1 ст. 120 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Пунктом 201.1 статті 201 ПК України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції. Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин. Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних. Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем). У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом. Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Згідно із п. 1 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних(далі-Порядок №1246), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29 грудня 2010 року, цей Порядок визначає механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Реєстр).

Пунктом 2 Порядку №1246 передбачено, що операційний день - частина дня, протягом якої здійснюються прийняття від платників податку податкових накладних та/або розрахунків коригування та реєстрація або зупинення реєстрації.

Згідно із п. 3 Порядку №1246 операційний день триває з 0 до 23-ї години.

Відповідно до п. 5 Порядку №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування приймаються до Реєстру у разі дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192, пунктами 200-1.3, 200-1.9 статті 200-1 та пунктами 201.1, 201.10 і 201.16 статті 201 Кодексу, а також з урахуванням Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Реєстрації підлягають податкові накладні та/або розрахунки коригування (у тому числі ті, що не надаються отримувачу (покупцю) товарів/послуг, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, складені за операціями з постачання послуг нерезидентом) незалежно від суми податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.

Пунктом 12 Порядку №1246 передбачено, що після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до п. 13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Згідно із п. 14 Порядку №1246 квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

Пунктом 15 Порядку №1246 передбачено, що у квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.

Судом першої інстанції встановлено, що платником податків сформовано податкові накладні: від 26.06.2018 №103 на загальну суму у розмірі 59800 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ - 9966 грн. 67 коп. (далі іменується - ПН №103) (а.с. 96); від 22.06.2018 №101 на загальну суму у розмірі 119600 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ - 19933 грн. 33 коп. (далі іменується - ПН №101) (а.с. 97); від 01.06.2018 №88 на загальну суму у розмірі 3000 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ - 500 грн. 00 коп. (далі іменується - ПН №88) (а.с. 98); від 20.07.2018 №142 на загальну суму у розмірі 200000 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ - 33333 грн. 33 коп. (далі іменується - ПН №142) (а.с. 99); від 14.08.2018 №135 на загальну суму у розмірі 3000 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ - 500 грн. 00 коп. (далі іменується - ПН №135) (а.с. 100); від 06.08.2018 №130 на загальну суму у розмірі 2280 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ - 380 грн. 00 коп. (далі іменується - ПН №135) (а.с. 101); від 23.08.2018 №140 на загальну суму у розмірі 60950 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ - 10158 грн. 33 коп. (далі іменується - ПН №140) (а.с. 102); від 21.09.2018 №172 на загальну суму у розмірі 176261 грн. 46 коп., у тому числі ПДВ - 29376 грн. 91 коп. (далі іменується - ПН №172) (а.с. 103); від 03.09.2018 №140 на загальну суму у розмірі 304750 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ - 50791 грн. 67 коп. (далі іменується - ПН №140) (а.с. 104); від 23.09.2018 №169 на загальну суму у розмірі 131140 грн. 32 коп., у тому числі ПДВ - 21856 грн. 72 коп. (далі іменується - ПН №169) (а.с. 105).

Актом перевірки встановлено порушення позивачем термінів реєстрації ПН / РК: ПН №103 від 26.06.2018 - 4 дні (дата реєстрації 19.07.2018); ПН №101 від 22.06.2018 - 4 дні (дата реєстрації 19.07.2018); ПН №88 від 01.06.2018 - 19 днів (дата реєстрації 19.07.2018); ПН №142 від 20.07.2018 - 21 день (дата реєстрації 05.09.2018); ПН №135 від 14.08.2018 - 5 днів (дата реєстрації 05.09.2018); ПН №130 від 06.08.2018 - 6 днів (дата реєстрації 06.09.2018); ПН №140 від 23.08.2018 - 26 днів (дата реєстрації 11.10.2018); ПН №172 від 21.09.2018 - 15 днів (дата реєстрації 30.10.2018); ПН №140 від 03.09.2018 - 19 днів (дата реєстрації 19.10.2018); ПН №169 від 23.09.2018 - 14 днів (дата реєстрації 29.10.2018).

Граничні строки для реєстрації податкових накладних становили: ПН №103 від 26.06.2018 - до 15.07.2018; ПН №101 від 22.06.2018 - до 15.07.2018; ПН №88 від 01.06.2018 - до 30.06.2018; ПН №142 від 20.07.2018 - до 15.08.2018; ПН №135 від 14.08.2018 - до 31.08.2018; ПН №130 від 06.08.2018 - до 31.08.2018; ПН №140 від 23.08.2018 - до 15.09.2018; ПН №172 від 21.09.2018 - до 15.10.2018; ПН №140 від 03.09.2018 - до 30.09.2018; ПН №169 від 23.09.2018 - до 15.10.2018.

Фіскальним органом сформовано: квитанцію №1 про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників по податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 19.07.2018. Вказана квитанція свідчить про те, що 19.07.2018 о 15:24 від платника податків прийнято податкову накладну від 01.06.2018 №88 (файл: 5485F20181709.XML) та зареєстровано в ЄРПН за № - 19.07.2018; квитанцію №1 про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування кількісних і вартісних показників по податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 19.07.2018. Вказана квитанція свідчить про те, що 19.07.2018 о 15:32 від платника податків прийнято податкову накладну від 22.06.2018 №101 (файл: 5485F20181709.XML) та зареєстровано в ЄРПН за № - 19.07.2018; квитанцію №1 про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування кількісних і вартісних показників по податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 19.07.2018. Вказана квитанція свідчить про те, що 19.07.2018 о 15:32 від платника податків прийнято податкову накладну від 26.06.2018 №103 (файл: 5485F20181709.XML) та зареєстровано в ЄРПН за № - 19.07.2018; квитанцію №1 про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування кількісних і вартісних показників по податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 06.09.2018. Вказана квитанція свідчить про те, що 06.09.2018 о 08:04 від платника податків прийнято податкову накладну від 06.08.2018 №130 (файл: 5485F20181709.XML) та зареєстровано в ЄРПН за № - 06.09.2018; квитанцію №1 про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування кількісних і вартісних показників по податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 05.09.2018. Вказана квитанція свідчить про те, що 05.09.2018 о 17:01 від платника податків прийнято податкову накладну від 14.08.2018 №135 (файл: 5485F20181709.XML) та зареєстровано в ЄРПН за № - 05.09.2018; квитанцію №1 про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування кількісних і вартісних показників по податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 19.10.2018. Вказана квитанція свідчить про те, що 19.10.2018 о 16:16 від платника податків прийнято податкову накладну від 03.09.2018 №140 (файл: 5485F20181709.XML) та зареєстровано в ЄРПН за № - 19.10.2018; квитанцію №1 про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування кількісних і вартісних показників по податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 11.10.2018. Вказана квитанція свідчить про те, що 11.10.2018 о 12:41 від платника податків прийнято податкову накладну від 23.08.2018 №140 (файл: 5485F20181709.XML) та зареєстровано в ЄРПН за № - 11.10.2018; квитанцію №1 про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування кількісних і вартісних показників по податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 05.09.2018. Вказана квитанція свідчить про те, що 05.09.2018 о 16:52 від платника податків прийнято податкову накладну від 20.07.2018 №142 (файл: 5485F20181709.XML) та зареєстровано в ЄРПН за № - 05.09.2018; квитанцію №1 про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування кількісних і вартісних показників по податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 29.10.2018. Вказана квитанція свідчить про те, що 29.10.2018 о 16:36 від платника податків прийнято податкову накладну від 23.09.2018 №169 (файл: 5485F20181709.XML) та зареєстровано в ЄРПН за № - 29.10.2018; квитанцію №1 про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування кількісних і вартісних показників по податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 30.10.2018. Вказана квитанція свідчить про те, що 30.10.2018 о 14:51 від платника податків прийнято податкову накладну від 21.09.2018 №172 (файл: 5485F20181709.XML) та зареєстровано в ЄРПН за № - 30.10.2018 (а.с. 34-43).

Порушення термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН позивачем спростовано не було.

Згідно із абз. 5 п. 201.10 ст. 201 ПК України підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Відповідно до абз. 13 п. 201.10 ст. 201 ПК України якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно постанови Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі №808/2289/17 (адміністративне провадження №К/9901/4107/17) належним доказом реєстрації платником податків податкової накладної (наміру її реєстрації), в розумінні ч. 1 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України(далі-КАС України), з урахуванням положень п. 201.10 ст. 201 ПК України, є квитанція про прийняття або неприйняття такої податкової накладної, або повідомлення про отримання звітності.

Як встановлено судом першої інстанції, у даному випадку квитанції про неприйняття або квитанції про зупинення реєстрації ПН не формувалися, натомість, фіскальний орган сформував Квитанції №1 про прийняття ПН до реєстрації в ЄРПН, які безумовно свідчать про порушення позивачем термінів реєстрації в ЄРПН податкових накладних.

Доводи позивача про недопустимість наданих відповідачем доказів, зокрема, Квитанцій №1 про прийняття ПН через їх не засвідчення відповідно до Національного стандарту України "Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів" (не проставлено відмітку "копія", не проставлено назву посади особи, яка засвідчила документ) вірно не взяті судом першої інстанції до уваги з наступних підстав.

Згідно із ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 74 КАС України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ч. 2 ст. 94 КАС України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Правила надання та засвідчення доказів в порядку ст. 94 КАС України стосуються виключно письмових доказів. Застосування суб`єктом владних повноважень норм Національного стандарту України "Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів" стосується оформлення та надання саме письмових доказів. Однак, надані відповідачем Квитанції №1 про прийняття ПН є електронними доказами.

Згідно із ч. 1 ст. 99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Частиною 2 статті 99 КАС України передбачено, що електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Відповідно до ч. 3 ст. 99 КАС України учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, визначеному законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

З матеріалів справи слідує, що надані відповідачем електронні докази - Квитанції №1 про прийняття ПН - в паперових копіях не є письмовими доказами, а відтак не підлягають засвідченню в порядку норм Національного стандарту України "Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів".

Згідно ухвали Рівненського окружного адміністративного суду від 02 травня 2019 року у ГУ ДФС у Рівненській області витребувано належним чином засвідчені копії квитанцій про реєстрацію податкових накладних відповідно до Національного стандарту України «Державна уніфікована система документації». На виконання вказаної ухвали відповідачем надано докази засвідчення Квитанцій №1 електронним цифровим підписом, а відтак надані суб`єктом владних повноважень докази є належними та допустимими в розумінні ст. ст. 73, 74 КАС України.

Крім цього, ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2019 року у позивача витребувано належним чином засвідчені копії повідомлень про відправлення на реєстрацію в ЄРПН вказаних вище податкових накладних. Таких доказів позивачем не надано.

Щодо пояснень позивача про те, що при формуванні ПН платником податків не було сформовано квитанції про надіслання ПН на реєстрацію в ЄРПН та не було сформовано повідомлень про надіслання таких ПН у зв`язку з програмним збоєм та подальшим блокуванням електронної адреси, через яку здійснювалося надіслання ПН, то такі не слід брати до уваги, оскільки стверджуючи про збої в системі електронного адміністрування ПДВ, позивач не надав будь-яких належних та допустимих доказів несправності системи у відповідний період, не надав доказів звернення до органу ДФС із заявою (скаргою) на виникнення збоїв у системі електронного адміністрування.

Враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що контролюючим органом правомірно застосовано до позивача штрафні санкції у сумі 27158,03 грн за несвоєчасну реєстрацію податкової накладної в ЄРПН, згідно оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 328 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 21 травня 2019 року у справі № 460/288/19 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. Б. Заверуха
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін