Справа № 757/33713/19-а
Суддя: Вовк С. В.
Дата ухвалення: 2019-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2019 року Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя Вовк С. В.,

при секретарі судових засідань Брачуні О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України капрала поліції Ляховича Сергія Васильовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до поліцейського роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України капрала поліції Ляховича С. В., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 29 березня 2019 року поліцейський роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції капрал поліції Ляхович С.В. виніс постанову серії ДП18 № 681565 відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якої «29.03.2019 о 11 год. 23 хв. на автодорозі М-06 Київ- Чоп, 325 км, водій керуючи транспортним засобом рухався зі швидкістю 89 км/год, чим перевищив встановлені обмеження швидкості руху в населеному пункті «Колоденка» на 39 км/год чим порушив п. 12.4 ПДР України. Швидкість вимірювалась приладом TruCam LTI 20/20 ТС 000762.

Позивач вважає, що постанова складена з порушенням вимог чинного законодавства, тому вона є незаконною, отже підлягає скасуванню.

Застосування лазерного вимірювача швидкості TruCam здійснювалося з порушенням «Методичних рекомендацій щодо використання лазерних вимірювачів швидкості TruCam для фіксації правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху».

Відповідно до листа УПП в Рівненській області ДПП НП України від 26.04.2019 № 11006/41/30-2019, 29.03.2019 лазерний вимірювач TruCam LTI 20/20, серійний номер ТС 000762 отримав інспектор роти № 3 батальйону УПП в Рівненській області ДПП капітан поліції Петровський Ігор Олександрович (номер жетона 0052235).

Методичні рекомендації не передбачають можливість передачі приладу від одного співробітника до іншого. Співробітник поліції може отримати прилад лише у уповноваженої посадової особи призначеної начальником відповідного управління з дотриманням процедури визначеної Методичними рекомендаціями. Поліцейський може передати прилад тільки уповноваженій особі після несення служби.

Поліцейський роти № 3 батальйону УПП в Рівненській області ДПП НП України Ляхович С.В. не отримував 29.03.2019 вимірювач швидкості TruCam, серійний номер ТС000762 та відповідно неправомірно його використовував.

Таким чином, враховуючи вказані порушення, відеозапис з лазерного вимірювача швидкості TruCam, серійний номер ТС000762, не можна вважати належним доказом та використовувати для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності.

У зв`язку з тим, що вимірювач TRUCAM не був, відповідно до Порядку, статично зафіксованим, під час використання поліцейським переміщувався у просторі, що призвело до завищення показників швидкості руху транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1

Поліцейським не попереджено ОСОБА_1 про фіксацію фактів адміністративних правопорушень вимірювачем TRUCAM.

Крім цього, на місці здійснення фіксації фактів адміністративних правопорушень технічними засобами поліцейським не установлення відповідних дорожніх знаків що повідомляють про фото- відеофіксацію порушень на вулично-дорожній мережі, чим порушено пункт 5 Порядку.

Показники зафіксовані Ляховичем С.В. за допомогою вимірювача швидкості TruCam (серійний номер ТС000762) є сумнівними у розумінні технічної спроможності вказаного вимірювача зафіксувати дійсну швидкість транспортного засобу на відстані 306 м.

Згідно відеозапису з вимірювача швидкості TruCam (серійний номер ТС000762), попереду ОСОБА_1 рухався транспортний засіб Fiat, н.з. НОМЕР_2 .

З метою встановлення усіх обставин необхідно було опитати водія та з`ясувати як ОСОБА_1 міг перевищити допустиму швидкість рухаючись на своєму автомобілі слідом за транспортним засобом, який рухався не перевищуючи швидкість.

Зі сторони відповідача надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що твердження позивача щодо неналежності як доказу відеозапису з лазерного вимірювача швидкості TruCam серійний номер ТС000762 з посиланням на Методичні рекомендації є хибним адже, відповідно до постанови КМУ від 28 грудня 1992 р. № 731 «Про затвердження Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади» методичні рекомендації не є нормативно-правовим актом та містять виключно рекомендаційний, роз`яснювальний та інформаційний характер. Отже, наданий відповідачем відеозапис може слугувати доказом в справі про адміністративне правопорушення в розумінні норм даного Кодексу.

Посилаючись на порушення інспектором вимог «Порядку функціонування системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі» позивач, вводить суд в оману, адже лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI20/20 серійний номер ТС000762 використовується в ручному режимі.

Документування правопорушень, зафіксованих за допомогою лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20, здійснюється поліцейськими згідно зі статтею 251 КУпАП та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. затвердженою наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу +/- 2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 № UA-MI/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 ТгиСАМ», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12.

Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Крім того, така процедура як «сертифікація» взагалі вже не міститься в нормах чинного законодавства України.

Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для ТгиСАМ визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05.04.2012 N437 і становить 1 рік.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 08.02.2016 №193.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/11914, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 25 вересня 2018 року та чинного до 25.09.2019р., лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 №ТС00762, є придатним до застосування.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що відповідно до роздруківки з TruCam, серійний номер 000762, фіксування швидкості автомобіля Позивача поліцейським здійснювалося з відстані 306 метрів, що у декілька разів перевищує відстань встановлену виробником вказаного технічного засобу.

на сторінці № 54 керівництва з експлуатації TruCam виробником визначено характеристики вказаного технічного засобу, а саме: оптимальна дистанція для його застосування TruCam є 70 метрів; діапазон дії лінзи TruCam складає при застосуванні з руки 15-80 метрів;* діапазон застосування лінзи TruCam з триноги складає 15-90 метрів; максимальна дистанція для вимірювання швидкості становить 15.25 метрів; при поганій погоді - 61 метр; дистанція вимірювань 1.200 метрів.

Таким чином, показники технічного засобу TruCam серійний номер 000762 не можуть бути використанні як достовірні дані швидкості, з якою рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_1 у зв`язку з використанням вказаного технічного засобу з порушенням вимог керівництва з експлуатації виробника.

За фактом внесення посадовими особами Управління патрульної поліції в Рівненській області недостовірних відомостей до офіційного документа, а саме відповіді від 15.05.2019 № 74аз/41/30/01-2019, за підписом т.в.о. начальника УПП в Рівненській області ДПП НП України старшого лейтенанта поліції Крутня А.В., про те, що правопорушення зафіксовано нібито уповноваженою службову особу Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому 06.08.2019 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000641 за ч. 1 ст. 366 КК України з огляду на те, вказані дані спростовуються твердженнями поліцейського Ляховича С.В. зафіксованими на відеозаписі з нагрудної камери останнього.

Крім цього, за фактом неправомірних дій працівників Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаментом патрульної поліції Національної поліції України призначено службове розслідування, яке на даний час триває.

В судове засідання позивач не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Відповідно до частини першої статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 29 березня 2019 року поліцейський роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції капрал поліції Ляхович С.В. виніс постанову серії ДП18 № 681565 відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якої «29.03.2019 о 11 год. 23 хв. на автодорозі М-06 Київ- Чоп, 325 км, водій керуючи транспортним засобом рухався зі швидкістю 89 км/год, чим перевищив встановлені обмеження швидкості руху в населеному пункті «Колоденка» на 39 км/год чим порушив п. 12.4 ПДР України. Швидкість вимірювалась приладом TruCam LTI 20/20 ТС 000762.

Позивач, не погоджуючись з даною постановою, звернувся до суду.

Так, у пункті 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі - Правила дорожнього руху) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до ч.1 статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів..

Пунктом 5 розділу IV Інструкції № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі; нормативно-правовий акт № 1395 від 07.11.2015» передбачено, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Згідно п. 12.4 Правил дорожнього руху у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км./год.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Згідно із ч. 2 ст. 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідальності з законом.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно статі 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

При цьому, суд не вбачає підстав для скасування постанови відповідача з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Разом із тим, відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Стосовно правових підстав застосування лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 суд вважає за необхідне зазначити наступне.

На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02 листопада 2015 року № 1362 пристрій TruCam був виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки.

Проте, чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Тобто, вказана процедура проводилась виключно відносно тих засобів вимірювальної техніки, які планувалося серійно виробляти в Україні або ввозити на територію України відповідними партіями.

Суд звертає увагу, що така процедура як «сертифікація» не міститься в нормах чинного законодавства України.

Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку.

Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05 квітня 2012 року № 437 і становить 1 рік.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення іі результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року № 193.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/11914, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 25 вересня 2018 року та чинного до 25.09.2019р., лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 №ТС00762, є придатним до застосування.

На переконання суду, відповідачем в порядку ч. 2 ст. 77 КАС України було доведено правомірність свого рішення, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що позивачем було вчинено порушення в частині перевищення швидкості руху транспортних засобів, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

За викладених обставин, враховуючи, що відповідачем винесено постанову з дотримання вимог закону, в задоволенні даного позову слід відмовити.

Виходячи з наведеного та керуючись ст. ст. 2, 5 - 11, 19, 73-77, 79, 90, ст. ст. 241- 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРШІИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до поліцейського роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України капрала поліції Ляховича Сергія Васильовича (33028, м. Рівне, вул. С. Бандери, 14-А), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (33028, м. Рівне, вул. С. Бандери, 14-А), про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 10 вересня 2019 року.

Суддя С. В. Вовк