Справа № 826/3369/15
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/3369/15 Суддя (судді) першої інстанції: Кармазін О.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Шурка О.І.,

Сорочка Є.О.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Старокиївський банк» Пантіної Любові Олександрівни про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Старокиївський банк» Пантіної Любові Олександрівни, у якому, просила суд:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Старокиївський банк» Пантіної Любові Олександрівни щодо не включення ОСОБА_1 до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду;

- зобов`язати Уповноважену особу фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Старокиївський банк» Пантіну Любов Олександрівну надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про вкладника - ОСОБА_1 , який необхідно здійснити виплату відшкодування коштів за вкладом згідно договору банківського рахунку № 8109 від 19 травня 2014 року в публічному акціонерному товаристві «Старокиївський банк» за рахунок фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов`язати Уповноважену особу фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Старокиївський банк» Пантіну Любов Олександрівну включити ОСОБА_1 до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

На обґрунтування вказаних позовних вимог, позивач зазначила, що згідно положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», позивач вважає протиправним не включення її до переліку вкладників, які мають право на відшкодування вкладу за рахунок коштів Фонду, що в подальшому стало підставою не включення її до загального реєстру вкладників.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 826/16424/14 від 25.11.2014, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2015 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

На підставі викладеного, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 квітня 2015 року, на підставі пункту 4 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України закрито провадження в даній адміністративній справі в частині позовних вимог до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» Пантіної Л. О. про визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» Пантіної Л. О. щодо не включення позивача до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду та зобов`язання Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Старокиївський банк» Пантіну Л. О. включити позивачку до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.04.2015, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.06.2015, у задоволенні позову ОСОБА_1 щодо позовних вимог в частині позовних вимог про зобов`язання Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Старокиївський банк» Пантіну Любов Олександрівну надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про вкладника - позивача, який необхідно здійснити виплату відшкодування коштів за вкладом згідно договору банківського рахунку від 19 травня 2014 року № 8109 в Публічному акціонерному товаристві «Старокиївський банк» за рахунок фонду гарантування вкладів фізичних осіб - відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 21.12.2018 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.04.2015 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 04.06.2015 у справі № 826/3369/15 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Направляючи справу на новий розгляд, Верховний Суд зазначив про те, що судами не надавалась оцінка діям, рішенням Фонду, його Уповноваженої особи щодо визнання правочинів нікчемними, невключення позивача до Переліку вкладників ПАТ «Старокиївській банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, що є предметом розгляду даної справи.

Суди попередніх інстанцій повинні дослідити доводи Фонду чи його Уповноваженої особи про наявність обставин, що свідчать про нікчемність правочинів та чинники, які підтверджують їх нікчемність, та, як наслідок, унеможливлюють включення особи до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Крім того, суди попередніх інстанцій не встановили, який саме правочин є нікчемним: відкриття позивачем рахунку у банку, тобто договір банківського рахунку, договір банківського вкладу чи операції з перерахування коштів на рахунок з рахунків інших осіб тощо, як і не встановили, які умови Договору банківського рахунку чи інших договорів передбачали платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг) прямо не встановлених законодавством чи внутрішніми документами банку.

Також, на думку Верховного Суду, судами попередніх інстанцій: не надано оцінки правовим підставам перерахування коштів з рахунку іншої особи на рахунок позивача; належно не мотивовано участь позивача у «кримінальних схемах з дроблення вкладів»; не обґрунтовано, чому платіжні операції з перерахування коштів з рахунку іншої особи чи осіб на рахунок позивача, є правочинами між банком та позивачем згідно зі ст. 202 ЦК України.

Під час нового розгляду справи, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 липня 2018 року у задоволенні позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Апелянт мотивує свої вимоги тим, що укладення договору банківського рахунку та -зарахування на нього коштів відбулось до початку віднесення банку до категорії неплатоспроможних та запровадження тимчасової адміністрації, тому позивач підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Крім того, Уповноваженою особою не було доведено належними та допустимими доказами того, що в момент укладення договору банківського вкладу та здійснення транзакцій щодо зарахування суми коштів на рахунок, позивач отримала перевагу щодо інших вкладників банку та не обґрунтували в чому така перевага полягала для позивача.

На думку апелянта, матеріали досудового розслідування кримінального провадження 0000367 не мають відношення до позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Так, у відповідності до положень частини першої ст. 308 КАС України, справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з приписами п. 2 частини першої ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У відповідності до ст. 316 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 06.05.2014 постановою Правління Національного банку України від 06.05.2014 року №276/БТ ПАТ «Старокиївський банк» віднесено до категорії проблемних строком на до 180 днів.

У подальшому, 09 травня 2014 року між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Старокиївський Банк» укладено договір банківського рахунку № НОМЕР_2, відповідно до п. 1.1. якого ПАТ «Старокиївський банк» за заявою позивача (Клієнта) відкриває банківський поточний (на вимогу) рахунок Клієнта № НОМЕР_1 у доларах США, надалі - «Рахунок» та здійснює за ним операції згідно діючого законодавства України, нормативно-правових актів Національного банку України та чинних умов здійснення операцій за рахунками фізичних осіб нормативно-правових актів Національного банку України та чинних Умов здійснення операцій за рахунками фізичних осіб в ПАТ «Старокиївський банк».

Згідно з умовами Договору, в період з 19 травня 2014 року по 03 червня 2014 року позивачем внесені на поточний рахунок № НОМЕР_1 грошові кошти у розмірі 15304 доларів США.

Зокрема, відповідно до виписки відділення № 1 ПАТ «Старокиївський банк» /321477/ надходження грошових коштів на рахунок здійснювались: 19 травня 2014 року позивачем внесено 1275 доларів США; 20 травня 2014 року - 1275 доларів США; 21 травня 2014 року - 1275 доларів США; 22 травня 2014 року - 1275 доларів США; 23 травня 2014 року - 1275 доларів США; 26 травня 2014 року - 1286 доларів США; 27 травня 2014 року - 1276 доларів США; 28 травня 2014 року - 1280 доларів США; 29 травня 2014 року - 1274 доларів США; 30 травня 2014 року - 1273 доларів США; 02 червня 2014 року - 1273 доларів США; 03 червня 2014 року - 1267 доларів США.

Разом з тим, 17.06.2014 постановою Правління Національного банку України №365 віднесено ПАТ «Старокиївський банк» до категорії неплатоспроможних.

17 червня 2014 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №50, яким розпочато з 18.06.2014 року процедуру виведення ПАТ «Старокиївський банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації; вирішено тимчасову адміністрацію запровадити строком на три місяці з 18.06.2014 року по 18.09.2014 року включно; призначено уповноважену особу Фонду на тимчасову адміністрацію.

24.06.2014 Уповноваженою особою Фонду на тимчасову адміністрацію Банку прийнято наказ № 23 «Про перевірку договорів».

29.08.2014 відповідно до протоколу засідання комісії з перевірки договорів, призначених наказом № 30-А від 14.07.2014 констатовано, що нікчемні договори були вчинені у зв`язку з тим, що сума грошових коштів на рахунках клієнтів перевищувала суму граничного розміру відшкодування коштів Фондом гарантування, а відповідно існували ризики для незадоволення вимог кредиторів в результаті ліквідації Банку. Фізичними особами було ініційовано процес фіктивного відкриття рахунків іншими фізичними особами для штучного зарахування коштів на них у розмірі, що не перевищує суму граничного розміру відшкодування коштів у розмірі 200 000 грн. Операції із штучного залучення вкладів фізичних осіб здійснювались без присутності осіб, на ім`я яких відбувалось внесення готівкових коштів. Такі операції здійснювались у період, коли Банк не мав можливості виконати свої зобов`язання перед кредиторами Банку навіть у незначних розмірах.

29.08.2014 Уповноваженою особою ФГВФО видано наказ № 61, яким визнано нікчемними всі транзакції та правочини, згідно переліку, доданого до наказу, зокрема, наведене стосується договору між позивачкою і Банком.

Постановою Правління Національного банку України від 11 вересня 2014 року № 563 прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» з 18 вересня 2014 року.

На виконання даної постанови НБУ виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення від 17 вересня 2014 року № 92 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Старокиївський банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку». Даним рішенням розпочато процедуру ліквідації зазначеного банку з 18 вересня 2014 року та призначено Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку ОСОБА_3 строком на один рік з 18 вересня 2014 року по 18 вересня 2015 року включно.

На офіційному сайті Фонду опубліковано оголошення про те, що для отримання коштів вкладники ПАТ «Старокиївський банк» з 25 вересня 2014 року по 04 листопада 2014 року включно зможуть звертатись до установ банку-агента Фонду Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь»; виплати гарантованої суми відшкодування здійснюватимуться відповідно до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Дізнавшись про відсутність її в Загальному реєстрі вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, позивач та її представник неодноразово звертались до Фонду та Уповноваженої особи із заявами про надання інформації стосовно отримання її коштів з банківського рахунку № НОМЕР_2 , відкритого згідно договору від 19 травня 2014 року та включення її до переліку (реєстру) вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, та виплатити гарантовану суму відшкодування за вкладом.

За результатами розгляду звернення позивача Уповноважена особа у листі від 13 жовтня 2014 року б/н повідомила, що на основі даних, викладених у зверненні позивача, та наявних у ПАТ «Старокиївський банк» документів буде прийнято рішення щодо наявності підстав для включення до Переліку вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування.

Оскільки кошти банківського вкладу позивачу повернуті не були, остання звернулась до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що кошти до каси банку фактично не вносились, а відбувалось лише документальне оформлення видачі коштів іншій особі, за відсутності готівки у касі, та одночасне оформлення внесення коштів на рахунок позивача, чим, через проведення операцій, зовнішній вигляд яких не відповідав фактичному змісту, створювались штучні передумови для відшкодування позивачу коштів за рахунок Фонду гарантування по відшкодуванню коштів, щодо яких, під час перебування банку у статусі проблемного, було вчинено лише документальне оформлення внесення їх до каси банку та які не набули статусу вкладу для цілей їх відшкодування саме за рахунок Фонду.

Крім того, оскільки ухвалою Голосіївського районного суду м. Києві від 20.02.2017 № 752/3185/17 (провадження 1-кс/752/1273/17) в рамках кримінального провадження № 0000367 накладено арешт на грошові кошти, у т.ч. на ті, що знаходяться на вищезгаданому рахунку № НОМЕР_1 позивача, тому позивач не набув статусу вкладника.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про необгрунтованість позовних вимог та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до положень частини другої ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб встановлені Законом України № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (надалі по тексту також - Закон № 4452-VI).

Відповідно до положень частини першої ст. 26 Закону № 4452-VI (у редакції на час виникнення спірних правовідносин), Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

У силу вимог пункту 3 частини першої статті 2 Закону, вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Вкладником в розумінні п. 4 частини першої ст. 2 Закону № 4452-VI, є фізична особа, яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Згідно з положеннями ст. 27 Закону № 4452-VI, уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 20 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур`єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує переліки вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 11 частини четвертої статті 26 цього Закону.

Відповідно до статті 28 Закону, Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів у національній валюті України в порядку та у черговості, встановлених Фондом, не пізніше 20 робочих днів (для банків, база даних про вкладників яких містить інформацію про більше ніж 500000 рахунків, - не пізніше 30 робочих днів) з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Фонд здійснює виплату гарантованих сум відшкодування через банки-агенти, що здійснюють такі виплати в готівковій або безготівковій формі (за вибором вкладника).

Фонд не пізніше наступного дня після закінчення визначеного цим Законом строку ліквідації банку розміщує на офіційному веб-сайті Фонду оголошення про завершення Фондом виплат гарантованої суми відшкодування.

Згідно пунктів 3-5 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 № 14 (далі - Положення № 14) перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах суми граничного розміру відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації, така сума відшкодування включається до Переліку.

До Переліку не включаються: інформація про вкладників, які отримали всю належну їм гарантовану суму відшкодування під час дії тимчасової адміністрації; інформація про вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 Закону; записи, що повернуті банку для доопрацювання як помилкові, - до усунення помилок.

Перелік та переліки вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом, подаються до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом: на паперових носіях - пронумеровані, прошиті, складені в алфавітному порядку за прізвищами та засвідчені підписом уповноваженої особи Фонду і відбитком печатки банку, що ліквідується; на електронних носіях - у csv файлі.

Протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Додаткова інформація надається окремими файлами залежно від її типу.

Як передбачено у пунктах 2, 3 розділу IV Положення №14, Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (з урахуванням обмежень, визначених уповноваженою особою Фонду відповідно до частини другої статті 38 Закону), за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 20 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду Переліку.

Загальний Реєстр складається на паперових та електронних носіях.

Загальний Реєстр на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) підписується відповідальною особою, яка його склала, та засвідчується підписом директора-розпорядника та відбитком печатки Фонду, на електронних носіях - у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.

Файл csv формується за структурою інформаційного рядка файла «Загальний Реєстр» (додаток 12) та за правилами формування csv файлів (додаток 10).

Пунктом 4 розділу IV Положення № 14, передбачено, що Виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Пунктом 6 цього розділу Положення № 14 встановлено, що на підставі рішення виконавчої дирекції за розпорядженням директора-розпорядника Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів (здійснює перерахування гарантованої суми за Загальним Реєстром, передачу Загального Реєстру банку-агенту) не пізніше семи днів з дня прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Наведені норми законодавства вказують, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає такі етапи: 1) складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; 2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; 3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру; 4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

Відповідно, держава через фінансові та організаційні механізми бере активну участь та створює належні умови для функціонування відповідно до цього Закону системи гарантування вкладів фізичних осіб шляхом забезпечення фізичній особі, яка на момент прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, мала у такому банку вклад, відшкодування суми коштів, розміщених на цьому вкладі, включаючи нараховані відсотки, за рахунок коштів Фонду у межах суми, встановленої адміністративною радою Фонду, яка становить 200000 грн.

Згідно з положеннями ст. ст. 37, 38 Закону № 4452-VI, Фонд або його уповноважена особа наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів, тобто мають здійснити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою статті 38; прийняти відповідне рішення про виявлення факту нікчемності правочину і повідомити про це сторін правочину, а також вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності правочинів.

У спірних правовідносинах суд враховує правові висновки Великої Палати Верховного Суду щодо застосування статті 38 указаного Закону № 4452-VI, викладені у постанові від 04.07.2018 у справі № 826/1476/15.

Так, за правилами частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Таким чином, перевірка правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення таких, що є нікчемними, здійснюється відносно правочинів (у тому числі договорів) укладених саме з банком, як стороною відповідного правочину.

Разом з тим, що за змістом вищенаведених норм Закону № 4452-VI, право перевірки правочинів на предмет перевірки виявлення серед них нікчемних не є абсолютним, а кореспондується з обов`язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов`язує нікчемність правочину, довести суду такі обставини.

Тобто, самого твердження про нікчемність правочину недостатньо для визнання його таким, оскільки воно нівелюється протилежним твердженням вкладника про дійсність вкладу.

Положення статті 228 ЦК України, не можуть бути застосовані комісією банку чи уповноваженою особою Фонду при вирішення питання щодо віднесення правочинів до нікчемних для розширення переліку підстав нікчемності, визначених у частині третій статті 38, а також у частині третій статті 36 Закону № 4452-VI.

При цьому, суд акцентує увагу на тому, що за Законом № 4452-VI до такого переліку віднесені правочини, що вчинені (укладені) саме Банком.

Щодо правочинів (у тому числі договорів), які укладені між фізичними особами - уповноважена особа таких повноважень не має за цим Законом.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідними для чинності правочину, врегульовані цивільним законодавством, положення якого не можуть бути застосовані комісією банку чи уповноваженою особою Фонду при вирішенні питання щодо віднесення правочинів до нікчемних для розширення переліку підстав нікчемності, визначених у частині третій статті 38, а також у частині третьої статті 36 Закону № 4452-VI. Про це зазначив Верховний Суд у пунктах 41-43 вищезазначеної постанови від 04 липня 2018 року.

З матеріалів справи вбачається, що позивач уклала з банком договір банківського рахунку та на її відповідний банківський рахунок розміщено грошові кошти в порядку, визначеному умовами договору, а тому в розумінні Закону №4452-VI позивач є вкладником.

У той же час, укладення договору банківського рахунку та зарахування на нього коштів відбулось до початку віднесення банку до категорії неплатоспроможних та запровадження тимчасової адміністрації.

Викладене свідчить про те, що позивач підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі статті 26 Закону №4452-VI.

Жодних доказів того, що при укладенні типового договору банківського вкладу позивач отримав певні переваги порівняно з іншими клієнтами банку відповідачами надано не було.

При цьому, Уповноваженою особою Фонду не наведено правових підстав для невключення позивача до Переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до норм Закону.

Подібна правова позиція щодо застосування норм матеріального права у аналогічних правовідносинах викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі №802/351/16-а.

Посилання відповідача на, що у системі авторизації банку були відображені фіктивні операції щодо одночасного зняття коштів та здійснення вкладів, та були складені недостовірні документи щодо видачі і внесення готівкових коштів до каси банку, а саме лист від 28.11.2014 №1080/07-02 про наявність коштів на рахунку позивача, колегія суддів зазначає, що Фонд або його Уповноважена особа, за загальним правилом, не може посилатися на неправомірні або оспорювані дії працівників банку під час оформлення договірних відносин з клієнтами та виконання такими працівниками умов цих договорів для обґрунтування наявності підстав для застосування положень частини третьої статті 38 Закону 4452-VI.

Такі неправомірні або оспорювані дії повинні доводитися в порядку, зокрема, кримінального провадження, рішення в якому, відповідно до статті 78 КАС України, є обов`язковими для адміністративних судів.

Разом з тим, жодних вироків, якими б було встановлено наявність незаконних дій з боку позивача чи працівників банку під час укладення договору банківського рахунку та внесення коштів на поточний рахунок ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанції відповідачем надано не було.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду викладеною у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № №826/18886/15.

Наявність ухвали Голосіївського районного суду м. Києві від 20.02.2017 № 752/3185/17 (провадження 1-кс/752/1273/17) в рамках кримінального провадження № 0000367 накладено арешт на грошові кошти, у т.ч. на ті, що знаходяться на вищезгаданому рахунку № НОМЕР_1 позивача, колегія суддів оцінює критично, оскільки у вказаній ухвалі не зазначено, що рахунок позивача, на який накладено арешт, є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, а відносно позивача провадиться досудове розслідування.

Крім того, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що у даному випадку позивачем створювались штучні передумови з метою отримання відшкодування за рахунок держави, оскільки, предметом розгляду і доведення у даній справі були фактичні обставини щодо наявності чи відсутності у відповідачів передбачених законом підстав для не включення позивача до переліку вкладників.

В той же час, встановлення дійсної належності отриманих на рахунок позивача коштів, фактів поділу великого вкладу з метою набуття права на його відшкодування за рахунок коштів Фонду, наявність в окремих осіб умислу на заволодіння державними коштами не були предметом розгляду у даній справі. Такі фактичні обставини підлягають самостійному доведенню і встановленню на підставі відповідних доказів, за участю усіх осіб, для яких встановлення таких обставин може мати значення.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15 травня 2019 року у справі № 826/10048/15.

Таким чином, оскільки Уповноважена особа Фонду наділена повноваженнями надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно, зокрема, збільшення кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зобов`язати Уповноважену особу надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про вкладника - ОСОБА_1 , якій необхідно здійснити виплату відшкодування коштів за вкладом згідно договору банківського рахунку № НОМЕР_2 від 19 травня 2014 року в Публічному акціонерному товаристві «Старокиївський банк» за рахунок фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Відтак, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні від 01.07.2019 та є підставою для його скасування з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права в частині, що призвели до помилкового вирішення справи в цій частині, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а тому, рішення суду першої інстанції необхідно скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Керуючись ст. ст. 243, 315, 317, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.07.2019 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Старокиївський банк» Пантіної Любові Олександрівни про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Зобов`язати Уповноважену особу фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Старокиївський банк» Пантіну Любов Олександрівну надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про вкладника - ОСОБА_1 (реєстраційній номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Залізничним РВ ГУ МВС України в м. Києві, 19.04.2001р.), якій необхідно здійснити виплату відшкодування коштів за вкладом згідно договору банківського рахунку № НОМЕР_2 від 19 травня 2014 року в Публічному акціонерному товаристві «Старокиївський банк» за рахунок фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді О.І. Шурко

Є.О. Сорочко