Справа № 160/4039/19
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2019 року Справа № 160/4039/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЛозицької І.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю АМТ Трейд до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення, -
06.05.2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю АМТ Трейд (далі ТОВ АМТ Трейд, позивач) з позовом до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби, в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості товару від 22.04.2019 року № UA110000/2019/400034/2.
Ухвалою суду від 26.06.2019 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, відповідно до вимог ч. 6 ст. 12, ч. 2 ст. 257 та ч. 5 ст. 262 КАС України. Також, сторонам був встановлений строк для подання до суду відзиву на позову, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив, відповідно.
23.07.2019 року відповідачем надано до суду відзив, в якому просив у задоволенні позову відмовити та зазначив, що при перевірці поданої Товариством з обмеженою відповідальністю АМТ Трейд митної декларації № UA110180/2019/406353 та документів, долучених до декларації, митним органом здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. В результаті такого контролю було встановлено, що подані документи не підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності. Враховуючи, що декларант відмовився надавати додаткові документи, рішення про коригування митної вартості товарів від 22.04.2019 року № UA110000/2019/400034/2 є цілком обґрунтоване, а підстави для задоволення позову відсутні.
30.07.2019 року представником позивача надано до суду відповідь на відзив, в якій позивач вказує, що надані документи у своїй сукупності підтверджують числові значення складових митної вартості та дозволяють митниці здійснити контроль шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, та провести обчислення митної вартості. Митниця при винесенні рішення про коригування митної вартості та у ході прийняття рішення за результатами розгляду додаткових документів порушила вимоги Митного кодексу щодо застосування методів визначення митної вартості. Відмова митниці у визнанні митної вартості з урахуванням доданих документів є необґрунтованою, оскільки не проведена оцінка всіх наданих документів щодо неможливості застосування основного методу.
08.08.2019 року представником відповідача подано до суду заперечення, де зазначено, що у зв`язку із неможливістю застосування першого методу визначення митної вартості товарів посадовою особою Дніпропетровської митниці було послідовно перейдено до другорядних методів визначення митної вартості та митну вартість скориговано за резервним методом. Також зазначено, що посилання позивача на судову практику з розгляду аналогічних спорів є безпідставним, оскільки оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів у наведених справах приймались посадовими особами митних органів у кожному конкретному випадку за результатами розгляду документів, наданих до митного оформлення, із зазначенням конкретних розбіжностей.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши матеріали, справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю АМТ Трейд (м. Дніпро) та компанією CHONGQING MEIQI INDUSTRY CO., LTD., (Китай) укладено зовнішньоекономічний контракт № МQ/6 від 23.01.2018 року на поставку в Україну товарів в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у Специфікаціях (Додатках), які є невід`ємною частиною цього контракту.
Згідно з п.п.3.1 контракту від 23.01.2018 року № MQ/6 умовами поставки товару здійснюється за правилами ІНКОТЕРМС за редакцією 2010 року, які мають обов`язковий характер для сторін у рамках даного контракту.
Оплата товару, що поставляється згідно за контрактом від 23.01.2018 року № MQ/6, здійснюється покупцем в доларах США шляхом банківського переказу на поточний рахунок продавця на підставі специфікації шляхом прямого банківського переказу по системі S.W.I.F.T.
Партії товару, відповідно до умов зовнішньоекономічного контракту від 23.01.2018 р., № МQ/6, додатків (специфікацій) до нього: від 23.01.2018 р. № 2018 -1В1, від 23.01.2018 р. № 2018-1А2, від 03.05.2018 р. № 2018-3А, від 06.06.2018 р. № 2018-3С, поставлялись на умовах поставки СFR-Одеса, згідно з правилами ІНКОТЕРМС 2010.
З метою митного оформлення товарів 17.04.2019р. до відділу митного оформлення м/п Правобережний Дніпропетровської митниці ДФС подано електронну митну декларацію, зареєстровану за № UA110180/2019/406353 на частину товарів, одержаних ТОВ АМТ Трейд, згідно із зовнішньоекономічним контрактом від 23.01.2018 р. № МQ/6, додатків (специфікацій) до нього, на підставі комерційних та товаросупровідних документів, а саме:
- мотоблоки ДТЗ 570Б, в кількості 2 шт., мотоблоки ДТЗ 585Д, в кількості 2шт., мотоблоки Кентавр МБ2010Д-3, в кількості 2шт., мотоблоки Кентавр МБ2060Д-3, в кількості 2шт., мотоблоки Кентавр МБ2061Д-3, в кількості 2шт., мотоблоки Кентавр МБ2070Б-3, в кількості 2шт., мотоблоки Кентавр МБ2070Б/М2, в кількості 2шт. - згідно додатку (специфікації) від 23.01.2018 р. № 2018- 1А2 до контракту від 23.01.2018 р. № MQ/6, на підставі комерційних та товаросупровідних документів: рахунку - фактури (інвойсу) від 13.04.2018 р. № MQ2018-1A2, коносаменту від 27.04.2018 р. № COSU61623765;
- мотоблоки Кентавр МБ40-3, в кількості 2 шт. - згідно додатку (специфікації) від 03.05.2018 р. № 2018-ЗА до контракту від 23.01.2018 р. № MQ/6, на підставі комерційних та товаросупровідних документів: рахунку - фактури (інвойсу) від 04.03.2019 р. № MQ2018-1B1, коносаменту від 10.08.2018 р. № MRFB18080912;
- мотоблоки Кентавр МБ2013Б-3, в кількості 2шт., мотоблоки Кентавр МБ2050Д/М2, в кількості 2шт. - згідно додатку (специфікації) від 06.06.2018 р. № 2018-ЗС до контракту від 23.01.2018 р. № MQ/6, на підставі комерційних та товаросупровідних документів: рахунку - фактури (інвойсу) від 27.08.2018 р. № MQ2018-3C, коносаменту від 07.09.2018 р. № MREB18090577.
На підтвердження митної вартості товару ТОВ АМТ Трейд надано до митного органу наступні документи:
- зовнішньоекономічний контракт від 23.01.2018 року № MQ/6, додатки (специфікації) до нього: від 23.01.2018 р. № 2018 -1В1, від 23.01.2018 р. № 2018-1А2, від 03.05.2018 р. № 2018-3А, від 06.06.2018 р. № 2018-3С;
- рахунки - фактури (інвойси): від 27.04.2018 р. № MQ2018-1В1, від 13.04.2018 р. № MQ2018-1A2, від 04.03.2019 р. № MQ2018-3А-1, від 27.08.2018 р. № MQ2018-3C;
- пакувальні листи: від 27.04.2018 р., від 13.04.2018 р., від 21.01.2019 р., від 27.08.2018 р.,
- додаткові угоди до зовнішньоекономічного контракту від 23.01.2018 № MQ/6: від 23.01.2018 р. № 2018 -1В1, від 23.01.2018 р. № 2018-1А2, від 03.05.2018 р. № 2018-3А, від 06.06.2018 р. № 2018-3С;
- контракт зберігання на митному складі № 188-Хр від 25.06.2018 р.,
- висновки експерта щодо визначення ринкової вартості товарів: № ГО-916/3, № ГО-916/1, № ГО 916/2, № ГО-916/4 від 16.04.2019 р.
Під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості останньою виявлені розбіжності у наданих документах, що стало підставою для витребування у декларанта додаткових документів для підтвердження митної вартості товару повідомленням від 18.04.2019 року, зокрема, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (у тому числі організацію перевезення та винагорода експедитору); виписка з бухгалтерської документації; каталоги, прайс-листи виробника товару; копія митної декларації країни відправлення; висновки про вартісні якісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.
На виконання вимог митного органу ТОВ АМТ Трейд надано митниці наступні документи: платіжне доручення в іноземній валюті № 38 від 17.04.2019 року, лист АТ ОТП Банк вих. № 300-3-300-1/297 від 17.04.2019 року, комерційну пропозицію від 08.01.2019 року, прайс лист за січень 2018 року, комерційну пропозицію від 25.04.2019 року, прайс лист за квітень 2018 року, комерційну пропозицію від 21.05.2019 року, прайс лист за травень 2018 року, лист ТОВ АМТ Трейд вих.№ 191 ід 17.04.2019 року.
З метою випуску товарів у вільний обіг позивачем було подано до Дніпропетровської митниці ДФС нову ВМД від 11.05.2019 року №UA110180/2019/407748, у якій вказано митну вартість товару на рівні, визначеному митним органом з відповідною сплатою до бюджету митних платежів.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд зазначає наступне.
Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою (стаття 52 Митного кодексу України).
Відповідно до статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).
Відповідно до частини 5 статті 54 Митним кодексом України, орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Наказом Державної митної служби України № 689 від 11.09.2015 року затверджено Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України.
У випадках спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з ризиком заниження митної вартості та декларуванням митної вартості нижчої, ніж вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, здійснює перевірку відомостей, що містяться в документах, що підтверджують заявлену митну вартість, та відповідно до частин третьої - четвертої статті 53 Кодексу здійснює запит додаткових документів. У випадках, передбачених частиною шостою статті 54 Кодексу та частиною першою статті 55 Кодексу, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, приймає рішення про коригування митної вартості товарів.
Контроль за правильністю визначення митної вартості у випадках, передбачених абзацом першим, здійснюється посадовою особою, що здійснює такий контроль, за погодженням з керівником підрозділу митного оформлення (заступником керівника, старшим зміни). Відповідне погодження засвідчується шляхом проставлення підпису на роздрукованому переліку митних формальностей за митною декларацією, поряд з відомостями про виконання митної формальності за напрямком контролю митної вартості (п.8 розділу 2 Методичних рекомендацій).
Відповідно до положень частини 2 статті 58 Митного кодексу України (у відповідній редакції) метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Згідно статті 337 Митного кодексу України перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.
Формато-логічний контроль - це автоматизована перевірка правильності заповнення даних митних декларацій та повернення результатів перевірки; перевірка митних декларацій та інших документів на достовірність та законність; здійснення статистичного, валютного контролю, контролю нарахованих митних платежів, контролю правильності застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.
Контроль співставлення - це автоматизоване порівняння даних, які містяться в митних деклараціях або інших документах, поданих для митного контролю або митного оформлення, з даними, які містяться в електронних копіях митних декларацій та інших документах, що надходять з митних та правоохоронних органів суміжних держав; в уніфікованих електронних дозвільних документах, що надходять з інших державних органів, інших електронних документах, пов`язаних з перевіркою достовірності даних, що перевіряються.
Контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання вимог законодавства України з питань державної митної справи.
Обсяги митного контролю, передбачені главою 49 розділу ХІ Митного кодексу України, визначаються за результатами аналізу ризиків відповідно до положень глави 52 розділу ХІ Митного кодексу України.
Так, на виконання вимог, відповідно до пункту першого частини 4 статті 54 Митного кодексу України здійснено контроль правильності визначення митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих декларантом документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до частини першої статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частиною першою статті 51 Митного кодексу України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
За змістом частини 2 статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Пунктом першим частини 3 статті 52 Митного кодексу України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації.
Відповідно до частини першої та другої 2 статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Згідно частини 3 статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Згідно приписів 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Відповідач, приймаючи рішення про коригування митної вартості виходив з того, що подані документи містять розбіжності.
Стаття 57 Митного кодексу України встановлює, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:
основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Частиною другою статті 58 Митного кодексу України визначено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Згідно частини четвертої статті 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина п`ята статті 58 Митного кодексу України).
Відповідно до положень статті 60 Митного кодексу України, у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.
Розглядаючи заявлений спір, суд зазначає, що спірне рішення вмотивовано наступним:
1) до ціни товару включено вартість упаковки і маркування:
2) у наданих до митного контролю та оформлення інвойсах відсутні посилання на специфікації, відповідно до яких здійснювалось формування кожної окремої партії товару;
3) пункт 5.2. зовнішньоекономічної угоди від 23.01.2018 року № MQ/6 передбачає зазначення умов оплати у специфікації до кожної партії товару: протягом 180 днів з моменту поставки партії товару; додатковими угодами: від 20.12.2018 р., від 24.12.2018 р. № 3та № 5 від 12.04.2019 р. внесено зміни в частині термінів оплати та обумовлено часткова незначна сплата за кожною специфікацією та відстрочення решти оплати; не надано банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації товару;
4) відповідно до обраних умов поставки CFR - Одеса, згідно тлумачень ІНКОТЕРМС «Б.5. Покупець несе всі ризики загибелі або пошкодження товару з моменту фактичного переходу через поручні судна в порту відвантаження»; витрати понесені покупцем декларантом не заявлені;
6) надані декларантом висновки експерта Дніпропетровської ТПП від 17.04.2019 р. №ГО-916/1, №ГО-19/2, №ГО-19/3, №ГО-19/4 містять висновки про можливість відповідності вартості ринковій вартості згідно контракту, специфікації та інвойсу, що не є грунтовним підтвердження заявленої митної вартості товарів.
Судом встановлено, що позивачем листом в межах консультацій щодо митного оформлення задекларованих товарів повідомлено митний орган, що відповідно до специфікацій до контракту від 23.01.2018 р. № 2018 -1В1, від 23.01.2018 р. № 2018-1А2, від 03.05.2018 р. № 2018-3А, від 06.06.2018 р. № 2018-3С, що надавались до митної декларації поставка товару здійснюється відповідно до міжнародних правил перевезення Інкотермс - 2010 на умовах поставки CFR-Одеса, які покладають обов`язки на продавця зі сплати витрат та фрахту необхідних для поставки товара в зазначений порт призначення.
Суд зазначає, що умовах поставки CFR (англ.CostandFreight вартістьта фрахт) означає, що контрактна (інвойсна або митна) ціна на товар включає в себе вартості самого товару, зі сплатою експортних мит, та інших зборів, а також вартості доставки (фракту) до порту призначення, без вивантаження в порту, тобто транспортні витрати не повинні окремо додаватись до ціни товару, що підлягає сплаті, оскільки за умовами поставки в ціну товару вже включена вартість доставки (фракту) до порту Одеса (Україна).
З матеріалів справи вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю АМТ Трейд листом від 19.04.2019 р. вих. № 205 в межах консультацій щодо митного оформлення задекларованих товарів повідомлено митний орган, що номер кожного інвойса наданого митниці до митної декларації включає в себе номер кожної специфікації, доданої до митної декларації.
Так, судом встановленно, що номери інвойсів від 27.04.2018 р. № MQ2018-1В1, від 13.04.2018 р. № MQ2018-1A2, від 04.03.2019 р. № MQ2018-3А-1, від 27.08.2018 р. № MQ2018-3C, наданих митниці до митної декларації № UA110180/2019/406353 від 17.04.2019 року, містять в найменуванні номери відповідних специфікації.
Отже, в кожному інвойсі зазначено найменування, кількість та ціна товару в кожній партії, що повністю співставляється з тими даними, зазначеними в кожній специфікації.
Також, в межах консультацій щодо митного оформлення задекларованих товарів на усунення вище вказаних зауваженьТОВ АМТ Трейд надано до митного органу платіжне доручення в іноземній валюті № 38 від 17.04.2019 року на суму 3721,00 доларів США про оплату ТОВ АМТ Трейд частини товару, зазначеного у повідомленні; лист АТ ОТП Банк від 17.04.2019 р. № 300-3-300-1/297, яким банк роз`яснює, що платіжним дорученням в іноземній валюті № 38 від 17.04.2019 року було перераховано сплату за мотоблоки нерезиденту CHONGQINGMEIQIINDUSTRYCO., LTD., (Китай) згідно специфікацій: від 23.01.2018 р. № 2018-1А2 (2428,00 доларів США), від 23.01.2018 р. № 2018 -1В1 (461,00 доларів США), від 03.05.2018 р. № 2018-3А (160,00 доларів США), від 06.06.2018 р. № 2018-3С (672,00 доларів США).
Щодо відсутності витрат, понесених декларантом, суд вказує, що ТОВ АМТ Трейд листом від 19.04.2019 року вих. № 205 в межах консультацій щодо митного оформлення задекларованих товарів повідомлено митний орган, що покупець відповідно до поставки не поніс будь-яких витрат, пов`язаних з загибеллю або пошкодженням товару з момент фактичного переходу через поручні судна в порту відвантаження, що підтверджується документами та наявністю самого товару на митниці, та його станом.
Крім того, відповідно до умов поставки CFR у покупця немає обов`язку перед продавцем щодо укладення договору страхування. При цьому, страхування може бути здійснено покупцем або зовсім не здійснюватись. Отже, термін CFR передбачає можливість, а не обов`язок страхування товару.
Відповідно до статті 14 Закону України Про ціни та ціноутворення від 21.06.2012 року № 5007-VI та статті 6 Указу Президента від 25.08.1994 року № 475/94 Про заходи щодо запобігання експорту товарів походженням з України ціна імпортованого товару повинна відповідати цінам, що склались на ринку експорту на ідентичний або аналогічний товар, тобто на товар, який є однаковим або подібним за характеристиками, торгівельною маркою, артикулом та на однакову собівартість виробництва.
Судом встановлено, що у висновках експерта Дніпропетровської ТПП від 17.04.2019 року № ГО-916/1, № ГО-916/2, № ГО-916/3, № ГО-916/4 була проаналізована ринкова вартість товару на ринку експорту та використовувалась відповідна нормативно-законодавча база, зокрема, Міжнародний стандарт оцінки та проведено аналіз цінової інформації ринку з використанням загальнодоступної інформації з інтернету, а тому у сукупності з іншими документами зазначений висновок підтвердив задекларовану митну вартість товару.
Судом досліджено, що позивачем було надано митниці безпосередньо контракт, а також специфікації від 23.01.2018 р. № 2018 -1В1, від 23.01.2018 р. № 2018-1А2, від 03.05.2018 р. № 2018-3А, від 06.06.2018 р. № 2018-3С, де чітко визначені ціни товару, які повністю співпадають з цінами зазначеними в інвойсах. Також немає розбіжностей між цими документами щодо назви товару, його технічних особливостей, виробника товару, кількості та умов поставки.
Отже, у ході судового розгляду справи суд доходить висновку, що відповідач не спростував контрактну ціну товару, а також не підтвердив об`єктивну неможливість на підставі наданих позивачем документів визначити ціну та рівень митної вартості товару за ціною договору. Додаткових переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не надано, a інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару судом не встановлено.
Таким чином подані декларантом документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товару за ціною договору згідно з вимогами частин четвертої п`ятої статті 58 Митного кодексу України.
На підставі встановлених судом обставини, суд доходить висновку, що відповідачем безпідставно проведено коригування митної вартості за рішенням від 22.04.2019 року № UA110000/2019/400034/2.
З огляду на викладене, суд вважає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів прийнято відповідачем протиправно, отже є таким, що підлягає скасуванню.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
З огляду на викладене, доводи позивача є обґрунтованими, а позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю АМТ Трейд підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 1921,00 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням № 2570 від 03.05.2019 року.
Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 1921,00 грн. підлягає стягненню з Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби за рахунок бюджетних асигнувань.
На підставі викладеного, ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 22.04.2019 року № UA110000/2019/400034/2.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 02.09.2019 року.

Суддя І.О. Лозицька