Справа № 440/1066/19
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2019-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2019 р.Справа № 440/1066/19

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Рєзнікової С.С. , Лях О.П. ,

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

позивача ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

представника відповідача Клименко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.05.2019 року, головуючий суддя І інстанції: С.С. Бойко, м. Полтава, повний текст складено 07.06.2019 року по справі № 440/1066/19

за позовом ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2

до Головного управління ДФС у Полтавській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , ОСОБА_1 (надалі по тексту позивачі) звернулися до суду з позовом в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Полтавській області (надалі по тексту відповідач), в якому просили суд:

-визнати протиправною бездіяльність, що полягає у відсутності дій щодо виключення з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків всіх відомостей про малолітнього ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язання виключити картку платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 дата реєстрації у державному реєстрі 08.11.2016 ОДФС КОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області № бланка картки 1603-16-06244 від 17.11.2016 та всі відомості про нього.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 28.05.2019 року адміністративний позов ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_2 ), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_3 ) в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДФС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36014, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Полтавській області щодо не виключення інформації про ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків.

Зобов`язано Головне управління ДФС у Полтавській області виключити з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків усю інформацію про ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Полтавській області на користь ОСОБА_3 , ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 1536,80 грн (одна тисяча п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції рішення полтавського окружного адміністративного суду від 28.05.2018 року скасувати, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення позивачів, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 16.10.2018 ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 до Головного управління ДФС України у Полтавській області подано заяву про виключення з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків всіх відомостей про малолітнього ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 за релігійними переконаннями.

Відповідач своїм листом від 01.11.2018 №3297/Р/16-31-08-01-18 повідомив, вилучення інформації з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків неможливо. Якщо фізична особа, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера, зобов`язана особисто подати відповідному контролюючому органу Повідомлення за ф. №1П, яке є водночас заявою для обліку в окремому реєстрі та пред`явити паспорт громадянина України.

Не погоджуючись з вказаною відмовою позивачі звернулися до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з його обгрунтованості.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Суд апеляційної інстанції перевіривши оскаржувану бездіяльність на відповідність критеріям, наведеним у ч.2 ст.2 КАС України приходить до висновку, що вчинена вона незаконно, виходячи з наступного.

Відносини у сфері реєстрації та обліку фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків регулюються положеннями Податкового кодексу України.

Так, п.63.1. ст. 63 ПК України визначено, що облік платників податків ведеться з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Пунктом 63.2. ст. 63 ПК України визначено, що взяттю на облік або реєстрації у контролюючих органах підлягають всі платники податків.

Відповідно до п.63.5. ст.63 ПК України всі фізичні особи - платники податків та зборів реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у порядку, визначеному цим Кодексом.

Абзацом 1 пункту 70.1 ст. 70 Податкового кодексу України визначено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, формує та веде Державний реєстр фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр). До Державного реєстру вноситься інформація про осіб, які є: громадянами України; іноземцями та особами без громадянства, які постійно проживають в Україні; іноземцями та особами без громадянства, які не мають постійного місця проживання в Україні, але відповідно до законодавства зобов`язані сплачувати податки в Україні або є засновниками юридичних осіб, створених на території України.

Наказом Міністерства фінансів України №822 від 29 вересня 2017 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2017 року за N1306/31174, затверджено Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків.

Пунктом 1 Положення визначено, що це положення розроблено відповідно до статей 63 та 70 глави 6 розділу II Податкового кодексу України з метою визначення єдиної методики реєстрації фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр).

Згідно з п. 2 Положення, Державний реєстр створений для забезпечення єдиного державного обліку фізичних осіб, які зобов`язані сплачувати податки, збори у порядку та на умовах, що визначаються Податковим кодексом України та іншими нормативно-правовими актами України, з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотриманням податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Отже, з аналізу наведених приписів Податкового кодексу України та Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків випливає, що Державний реєстр фізичних осіб - платників податків створений з метою здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотриманням податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а реєстрації у Державному реєстрі фізичних осіб - платників підлягають всі фізичні особи - платники податків та зборів, які зобов`язані сплачувати податки в Україні.

Статтею 15 Податкового кодексу України встановлено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не надано доказів та не доведено суду, що неповнолітній ОСОБА_2 є платником податків в розумінні Податкового кодексу України.

Згідно матеріалів справи, батьками неповнолітнього ОСОБА_2 до ГУ ДФС України в Полтавській області 16.10.2018 року була подана заява про виключення з Державного реєстру інформації про їх малолітнього сина через їх релігійні переконання.

Відмовляючи у виключенні з Державного реєстру інформації про ОСОБА_2 відповідач посилається на те, що Податковим кодексом України передбачено два способи ведення обліку фізичних осіб-платників податків в Державному реєстрі: за реєстраційним номерами облікових карток платників податків або за прізвищем, іменем, по батькові та серією і номером паспорта для громадян, які за своїми релігійними переконаннями відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки.

Проте, колегія суддів такі посилання відповідача вважає необгрунтованими, з огляду на таке.

Так, відповідно до абз.2 п.1 розд. ІІ Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, облік фізичних осіб - платників податків ведеться у Державному реєстрі за реєстраційними номерами облікової картки платника податків, а осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім`ям, по батькові (за наявності), серією та/або номером діючого паспорта громадянина України без використання реєстраційного номера облікової картки платника податків (до паспортів зазначених осіб вноситься відмітка, яка свідчить про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та/або номером паспорта).

Проте, колегія суддів зазначає, що Державний реєстр фізичних осіб - платників податків створений з метою реєстрації у ньому інформації щодо платників податків, які сплачують податки на території України, яким неповнолітній ОСОБА_2 не являється.

В матеріалах справи відсутні докази, що неповнолітній ОСОБА_2 є платником податків в розумінні Податкового кодексу України, представник відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції пояснив, що такі докази надати не може.

Отже, бездіяльність відповідача у вилученні інформації щодо неповнолітнього ОСОБА_2 з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків є протиправною.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення-без змін.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, рішення або ухвалу-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Полтавській області залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.05.2019 року по справі № 440/1066/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) С.С. Рєзнікова О.П. Лях
Повний текст постанови складено 13.09.2019 року