Справа № 280/1381/19
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2019-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 року 11:30Справа № 280/1381/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., за участю секретаря судового засідання Мащенко Д.В.,

представників:

позивача Шрамікової П .М . ,

відповідача Кондратенко Є.М.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Державного підприємства «Дослідне господарство «Відродження» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України» (вул. Горького, буд. 34, с. Відродження , Мелітопольський район, Запорізька область, 72331) до Головного управління Держпраці у Запорізькій області (вул. Північне шосе, буд. 25, м. Запоріжжя, 69032) про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

29.03.2019 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Державного підприємства «Дослідне господарство «Відродження» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України» (далі - позивач або ДП «ДГ «Відродження» ДДСДС НААН) до Головного управління Держпраці у Запорізькій області (далі - відповідач або ГУ Держпраці у Запорізькій області), в якій позивач просить суд:

визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЗП506/6/АВ/П/ПТ/ЗБ-1ФС, складену відповідачем на позивача у розмірі 12519,00 грн.

визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЗП506/6/АВ/П/ПТ/ІП-2ФС, складену відповідачем на позивача, у розмірі 4173,00 грн.

Крім того, просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору.

На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що Директор ДП «ДГ «Відродження» ДДСДС НААН ОСОБА_3 , який їм був на той час, Акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю від 06.02.2019 №ЗП506/6/АВ не підписував. Припис про усунення виявлених порушень від 06.02.2019 №ЗП506/6/АВ/П також ним не був підписаний. Вказує на те, що про розгляд справи про накладення штрафу, у встановлений законодавством строк, відповідач позивачу не повідомляв ані рекомендованим листом чи телеграмою, ані телефаксом, ані телефонограмою або шляхом вручення повідомлення представнику позивача. Також зазначає, що розгляд справи проведений з порушення 10-денного строку, встановленого законодавством. 21.03.2019 Директора ДП «ДГ «Відродження» ДДСДС НААН ОСОБА_3 було звільнено, в зв`язку з чим вважає, що дії відповідача по винесенню спірних постанов суперечать вимогам діючого законодавства України, є протиправними та незаконними, оскільки заборгованість з виплати заробітної плати виникла саме в період керування ДП «ДГ «Відродження» ДДСДС НААН Жолудем В.В. Також в приписі №ЗП506/6/АВ/П від 06 лютого 2019 року зобов`язано саме його вжити заходів щодо усунення порушень, виявлених під час інспекційного відвідування.

Ухвалою від 02.04.2019 відкрито спрощене позовне провадження у справі №280/1381/19, судове засідання призначено на 07.05.2019, з викликом (повідомленням) сторін.

Відповідач позов не визнав, надав суду відзив (вх.№17583 від 03.05.2019) в якому зазначив, що інспекційним відвідуванням позивача було встановлено порушення останнім частин 1, 2 статті 115 КЗпП України, частини 1 статті 24 Закону України «Про оплату праці» та порушення статті 116 КЗпП України. У зв`язку з вищенаведеними порушеннями винесено припис про усунення виявлених порушень від 06.02.2019 № ЗП506/6/АВ. У зв`язку з виявленими порушеннями, заступником начальника ГУ Держпраці у Запорізькій області Ганненко О.О. 15.02.2019 прийнято рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу № ЗП506/6/АВ/П/ПТ/ЗБ,ІП. Відповідачем на адресу директора ДП «ДГ «Відродження» ДДСДС НААН за 8 днів до дати розгляду справи надіслано повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення. За результатами розгляду справи, заступником начальника ГУ Держпраці у Запорізькій області Ганненко О.О., винесено постанову про накладення штрафу від 26.02.2019 № ЗП506/6/АВ/П/ПТ/ЗБ-1ФС в розмірі 12519,00 грн. за порушення вимог частини 1 статті 115 КЗпП України та частини 1 статті 24 Закону України «Про оплату праці» на підставі абзацу 3 частини 2 статті 265 КЗпП України та постанову про накладення штрафу від 26.02.2019 № ЗП506/6/АВ/П/ПТ/ІП-2ФС в розмірі 4173,00 грн. за порушення вимог статті 116 КЗпП України на підставі абзацу 8 частини 2 статті 265 КЗпП України. Вважає, що спірні постанови винесені законно та обґрунтовано, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

07.05.2019 представником позивача до суд подане клопотання про відкладення судового засідання, обґрунтоване неотриманням відзиву на позов, з метою надання відповіді на відзив.

Ухвалою від 07.05.2019 судове засідання відкладено до 05.06.2019.

29.05.2019 від позивача надійшла відповідь на відзив (вх.21990). У відповіді на відзив позивач посилається на те, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю уповноважений на здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, а виконавчі органи міських рад міст обласного значення та об`єднаних територіальних громад - на здійснення контролю за додержанням законодавства про працю. Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» не передбачає жодних повноважень виконавчих органів міських рад міст обласного значення та об`єднаних територіальних громад на здійснення ними державного нагляду (контролю). Проте, пункти 2 та 3 Порядку здійснення державного контролю передбачають повноваження виконавчих органів міських рад міст обласного значення та об`єднаних територіальних громад на здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю. Зазначає, що приписом про усунення виявлених порушень зобов`язано саме директора позивача ОСОБА_3 вжити заходів щодо усунення вказаних у ньому порушень. Однак, 21.03.2019 директора ДП «ДГ «Відродження» ДДСДС НААН ОСОБА_3 було звільнено з посади за угодою сторін. Також посилається на те, що відповідачем не надано доказів щодо повідомлення позивача про розгляд справи, стверджує що уповноважені особи позивача не отримували жодного повідомлення. Просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У судовому засіданні 05.06.2019 представник позивача наполягав на задоволенні позову з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзиві, представник відповідача заперечувала щодо задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позов.

05.06.2019, на підставі ст.250 КАС України, судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Як встановлено з матеріалів справи, підставою для проведення інспекційного відвідування стало колективне звернення ОСОБА_4 та інших від 17.12.2018 (а.с 72-75), яке надійшло з Секретаріату Кабінету Міністрів України листом від 14.01.2019 № 41-КО-000704/08 (а.с. 71) через Департамент з питань праці Держпраці від 21.01.2019 №335/4/4.1-зв-19 (а.с. 69), щодо можливого порушення законодавства про працю керівником ДП «ДГ «Відродження» ДДСДС НААН України» (зареєстровано 22.01.2019 вх. № М-56) (а.с. 69).

04.02.2019 ГУ Держпраці у Запорізькій області видано наказ №264 про проведення інспекційного відвідування ДП «ДГ «Відродження» ДДСДС НААН України» з питань додержання законодавства про працю у термін до 11.02.2019 (а.с. 76).

На підставі наказу оформлено направлення від 04.02.2019 №162 на здійснення заходу державного нагляду у формі інспекційного відвідування, предметом якого визначено: - порядок оформлення трудових відносин; - оплата праці; - мінімальні гарантії в оплаті праці; - строки виплати заробітної плати; - праця неповнолітніх. Строк дії направлення з 05.02.2019 по 11.02.2019 (а.с. 77).

В період з 06.02.2019 по 06.02.2019 інспектором праці ГУ Держпраці у Запорізькій області ОСОБА_9 з 08 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв. у присутності заступника директора з економіки ОСОБА_5 та головного бухгалтера ОСОБА_6 проведено інспекційне відвідування ДП «ДГ «Відродження» ДДСДС НААН України», за результатами якого складено Акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю від 06.02.2019 №ЗП506/6/АВ (а.с. 98-102)

Зазначений Акт містить виявлені порушення з посиланням на відповідну норму законодавства, а саме: порушення частин 1, 2 статті 115 КЗпП України та частини 1 статті 24 Закону України «Про оплату праці» «Станом на 06.02.2019 заробітна плата у повному обсязі виплачена за листопад 2018 року - платіжне доручення до банку від 28.12.2018 №103 на суму 387152,96 грн. Внаслідок несвоєчасної виплати заробітної плати заборгованість із виплати заробітної плати станом на 06.02.2019 перед 101 працівником підприємства складає 304888,64 грн. за грудень 2018 року та 368937,98 грн. за січень 2019 року.» та порушення статті 116 КЗпП України «У січні 2019 року трудові договори розірвано з 4 працівниками, розрахунок з якими, станом на 06.02.2019, не проведено і заборгованість перед якими складає 20039,86 грн. у тому числі: ОСОБА_7 звільнений 17.01.2019 (наказ від 17.01.2019 № 03/к), останній робочий день - 17.01.2019, належні працівникові 4271,35 грн. станом на 06.02.2019 не виплачені; ОСОБА_8 звільнений 29.01.2019 (наказ від 29.01.2019 № 08/к), останній робочий день - 29.01.2019, належні працівникові 4177,84 грн. станом на 06.02.2019 не виплачені» (а.с. 100 зворотній бік).

Акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю від 06.02.2019 №ЗП506/6/АВ підписали заступник директора з економіки ОСОБА_5 , головний бухгалтер ОСОБА_6 та заступник Голови первинної профспілки працівників підприємства ОСОБА_10 та наявна відмітка про отримання копії акту інспектором з кадрів ОСОБА_11. (а.с. 101 зворотній бік та а.с. 102).

У зв`язку з вищенаведеними порушеннями винесено припис про усунення виявлених порушень від 06.02.2019 №ЗП506/6/АВ (а.с. 103-104)

Копію припису отримала інспектор з кадрів ОСОБА_11. - 06.02.2019 (а.с. 104).

У зв`язку з виявленими порушеннями, які зафіксовано в акті інспекційного відвідування від 06.02.2019 №ЗП506/6/АВ, заступником начальника ГУ Держпраці у Запорізькій області Ганненко О.О. 15.02.2019 прийнято рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу №ЗП506/6/АВ/П/ПТ/ЗБ,ІП (а.с. 105).

19.02.2019 ГУ Держпраці у Запорізькій області на адресу позивача було надіслано повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 18.02.2019 №08/03.4-06/1495 (а.с. 106).

Вказаним повідомленням директор ДП «ДГ «Відродження» ДДСДС НААН України» ОСОБА_3 запрошувався до відповідача на 26.02.2019 о 14 год. 00 хв. для прийняття участі у розгляді справи про накладення штрафу.

Повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення надіслано рекомендованим листом, що підтверджується фіскальним чеком від 19.02.2019 (а.с. 106 зворотній бік).

Представник позивача на розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення не з`явився. Проти вказаної обставини представники сторін не заперечували.

26.02.2019 заступником начальника ГУ Держпраці у Запорізькій області Ганненко О.О., на підставі акту інспекційних відвідувань від 06.02.2019 №ЗП506/6/АВ, винесено постанову про накладення штрафу №ЗП506/6/АВ/П/ПТ/ЗБ-1ФС в розмірі 12519,00 грн. за порушення вимог частини 1 статті 115 КЗпП України та частини 1 статті 24 Закону України «Про оплату праці» на підставі абзацу 3 частини 2 статті 265 КЗпП України. (а.с. 107).

Також, 26.02.2019 заступником начальника ГУ Держпраці у Запорізькій області Ганненко О.О., на підставі акта інспекційних відвідувань від 06.02.2019 №ЗП506/6/АВ, винесено постанову про накладення штрафу №ЗП506/6/АВ/П/ПТ/ІП-2ФС в розмірі 4173,00 грн. за порушення вимог статті 116 КЗпП України на підставі абзацу 8 частини 2 статті 265 КЗпП України (а.с. 108).

Постанови про накладення штрафів надіслані рекомендованими листами з повідомленням про вручення поштового відправлення, що підтверджується фіскальними чеками від 27.02.2019 та отримані представником позивача 04.03.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 109).

Не погодившись зі спірними постановами про накладення штрафу позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 259 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП) встановлено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 №442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» утворено Державну службу України з питань праці.

Положення про Державну службу України з питань праці затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96 (далі - Положення).

За змістом пункту 1 Положення Державна служба України з питань праці (далі - Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах, зокрема, охорони праці.

Держпраці відповідно до покладених на неї завдань: видає в установленому порядку роботодавцям, суб`єктам господарювання, які надають послуги з посередництва у працевлаштуванні в Україні або за кордоном, здійснюють наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця, фондам загальнообов`язкового державного страхування, виконавчим органам міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад, а також центральним органам виконавчої влади обов`язкові до виконання приписи щодо усунення порушень законодавства з питань, які належать до компетенції Держпраці, та вносить пропозиції щодо накладення дисциплінарних стягнень на посадових осіб, винних у порушенні законодавства; накладає у випадках, передбачених законом, штрафи за порушення законодавства, невиконання розпоряджень посадових осіб Держпраці (підпункти 50, 54 пункту 4 Положення).

Відповідальність за порушення законодавства про працю встановлена статтею 265 КЗпП.

У відповідності до абзацу 3 частини 2 статті 265 КЗпП юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі:

- порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникам, інших виплат, передбачених законодавством про працю, більш як за один місяць, виплата їх не в повному обсязі - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.

У відповідності до абзацу 8 частини 2 статті 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі:

- порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим-сьомим цієї частини - у розмірі мінімальної заробітної плати.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення» визначається Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 17.07.2013 (далі - Порядок № 509).

Абзацами, другим, четвертим пункту 2 Порядку №509 визначено, що штрафи можуть бути накладені на підставі акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади.

Пунктами 3-8 Уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (далі - справа).

Справа розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд.

У разі надходження від суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого порушено справу, обґрунтованого клопотання про відкладення її розгляду, строк розгляду справи може бути продовжений уповноваженою посадовою особою, але не більше ніж на 10 днів.

Про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

Розгляд справи розпочинається з представлення уповноваженої посадової особи, яка її розглядає. Зазначена особа роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Під час розгляду справи заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішується питання щодо задоволення клопотання.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в пункті 3 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Таким чином, вказаними положеннями Порядку №509 передбачено право суб`єкта господарювання, стосовно якого розглядається справа про накладення штрафу, на його участь (в порядку самопредставництва або через представника) у розгляді такої справи, про що останній в обов`язковому порядку повідомляється не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду. Справу може бути розглянуто без участі такого суб`єкта господарювання (його представника) лише у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

Суд враховує приписи частин першої, другої статті 2 КАС України, згідно з якими завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При цьому, вжите законодавцем словосполучення «у спосіб» означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії, повинен обирати лише визначені законом способи.

Прийняття ж рішення з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення - критерій, який виплаває з принципу гласності прийняття рішень суб`єктом владних повноважень, який підлягає застосуванню при прийнятті свого рішення, що може мати несприятливі наслідки для особи стосовно якої таке рішення приймається. Вказана особа має право бути вислуханою суб`єктом владних повноважень, може наводити обставини щодо суті питання і подавати докази на їх підтвердження, правові аргументи тощо. Принцип гласності включає й право особи на допомогу з боку суб`єкта владних повноважень, зокрема, у вигляді роз`яснення її прав, процедур тощо, а також право на захист, право мати представника, право знати про прийняте відносно неї рішення.

У даному ж випадку, відповідач належним чином не повідомив ДП «ДГ «Відродження» ДДСДС НААН України» про розгляд справи про накладення на нього штрафу(ів), що, як наслідок, позбавило позивача встановлених щодо нього законодавством процедурних гарантій, унеможливило здійснення належного захисту своїх прав, представлення аргументів і доказів на їх підтвердження.

Такі процедурні порушення з боку суб`єкта владних повноважень є суттєвими, а прийняте ним рішення без дотримання визначеного законом способу його прийняття, не може вважатись законним.

Посилання ж управляння Держпраці на те, що ним виконано обов`язок щодо повідомлення ДП «ДГ «Відродження» ДДСДС НААН України» про розгляд справи шляхом направлення на його адресу відповідного повідомлення рекомендованим листом 19.02.2019, тобто за 7 днів до дати розгляду справи, не може бути взято до уваги, оскільки приписи Порядку №509 встановлюють обов`язок саме щодо повідомлення особи, стосовно якої розглядається справа, а не направлення на її адресу відповідного листа.

Суд зазначає, що відповідач надав докази направлення позивачу 19.02.2019 повідомлення про розгляд справи, проте не надав докази отримання позивачем зазначеного повідомлення. Повідомлення було направлено позивачу рекомендованим листом, отже на адресу ГУ Держпраці у Запорізькій області повинно було повернутись рекомендоване повідомлення про вручення потового відправлення з відміткою щодо дати його вручення чи/або відміткою про підстави неможливості вручення. Відповідач вищевказані докази суду не надав.

Таким чином в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення позивача щодо розгляду справи про накладення штрафу.

В свою чергу, представник позивача в відповіді на відзив та під час судового засідання стверджував, що ДП «ДГ «Відродження» ДДСДС НААН України» повідомлення про розгляд справи не отримувало.

Згідно з ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 та ч.2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку, обов`язок доказування належного повідомлення позивача, щодо розгляду справи про накладення штрафу, покладається саме на відповідача.

Суд враховує і те, що держава в особі органів влади, що діють як суб`єкти владних повноважень та є учасниками правовідносин, які виникли з приводу реалізації ними публічно-владних управлінських функцій, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених законодавством, не можуть і не повинні отримувати вигоду від їх порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтерміновувати виконання своїх обов`язків.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним судом у постановах: від 12.06.2019 у справі №813/3415/18 та інших.

Відповідно до частини першої статті 36 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Згідно з частиною п`ятої статті 13 цього Закону, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Частиною шостою цієї статті встановлено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Також суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України є частиною національного законодавства України.

Враховуючи вищевказані вимоги та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 року Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст.32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів: (п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 р., заява №21037/05; п.53 Рішення ЄСПЛ у справі «Смирнов проти України» від 15.10.2010 р., заява №38683/06; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 р., заява № 29644/10; п.52 Рішення ЄСПЛ у справі «Єрохіна проти України» від 15.02.2013 р., заява №12167/04).

Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в адміністративній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог КАС України. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в адміністративному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Відповідно до принципу V, викладеного у Рекомендації № (94) 12 «Незалежність, дієвість та роль суддів», ухваленій Комітетом Міністрів Ради Європи на 518 засіданні заступників міністрів 13.10.1994 року, судді, зокрема, зобов`язані проводити справу неупереджено, спираючись на власну оцінку фактів та власне тлумачення закону; забезпечити, щоб кожна сторона мала однакові можливості бути заслуханою, і щоб процедурні права кожної із сторін дотримувались відповідно до положень Конвенції про захист прав та основних свобод людини.

Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Сукупність вищенаведених встановлених обставин справи дає суду підстави визнати позовні вимоги обґрунтованими, доведеними матеріалами справи, і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судовий збір підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - ГУ Держпраці у Запорізькій області.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Державного підприємства «Дослідне господарство «Відродження» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України» (вул. Горького, буд. 34, с. Відродження, Мелітопольський район, Запорізька область, 72331) до Головного управління Держпраці у Запорізькій області (вул. Північне шосе, буд. 25, м. Запоріжжя, 69032) про визнання протиправними та скасування постанов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу №ЗП 506/6/АВ/П/ПТ/ЗБ-1ФС від 26.02.2019, прийняту заступником начальника Головного управління Держпраці у Запорізькій області Ганненко Олександром Олександровичем, якою на Державне підприємство «Дослідне господарство «Відродження» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України» накладений штраф у розмірі 12519,00 грн.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу №ЗП 506/6/АВ/П/ПТ/ІП-2ФС від 26.02.2019, прийняту заступником начальника Головного управління Держпраці у Запорізькій області Ганненко Олександром Олександровичем, якою на Державне підприємство «Дослідне господарство «Відродження» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України» накладений штраф у розмірі 4173,00 грн.

Судові витрати в сумі 4418 (чотири тисячі чотириста вісімнадцять) гривень 30 копійок присудити на користь Державного підприємства «Дослідне господарство «Відродження» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України» (вул. Горького, буд. 34, с. Відродження, Мелітопольський район, Запорізька область, 72331; ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Запорізькій області (вул. Північне шосе, буд. 25, м. Запоріжжя, 69032; ).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення у повному обсязі виготовлено 13.09.2019.

Суддя Р.В. Кисіль