Справа № 340/2019/19
Суддя: К.М. Притула
Дата ухвалення: 2019-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2019 року м. Кропивницький Справа № 340/2019/19

Суддя Кіровоградського окружний адміністративний суду Притула К.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області щодо повторного зниження з листопада 2018 року розміру перерахованої пенсії ОСОБА_1 з 85 до 70 процентів грошового забезпечення, а також не виплати йому заборгованості, яка виникла у зв`язку з її перерахунком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області перерахувати та щомісячно виплачувати, починаючи з 01.01.2016 року пенсію ОСОБА_1 із розрахунку 85% його грошового забезпечення, а також виплатити заборгованість, яка виникне у зв`язку з її перерахунком, «однією сумою» у плановий виплатний період без відстрочення за постановою КМУ від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб»;

- встановити у відповідності до статті 382 КАС України судовий контроль за виконанням рішення суду.

Позовні вимоги мотивовані тим, 26.12.2018 Кіровоградським окружним адміністративним судом, було частково задоволено позовну заяву ОСОБА_1 у справі №1140/3341/18 за позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області щодо проведення в квітні 2018 року перерахунку пенсії ОСОБА_1 із заниженням її розмірів з 85 до 70 процентів грошового забезпечення та не виплати різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою після перерахунку нарахованої пенсії за період з 01 січня 2016 року, а також зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області негайно усунути порушення його конституційного права на отримання належної пенсії шляхом повторного перерахунку та виплати різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою, нарахованої пенсії з 01 січня 2016 року за період з 01.01.2016 по 31.10.2018 років із розрахунку 85% грошового забезпечення згідно із довідкою ліквідаційної комісії УМВС України у Кіровоградській області від 22.03.2018 року за №9665 станом на 01 березня 2018 року. Дане рішення набрало законної сили 26.01.2019. Однак, позивач зазначає, що його вимогу щодо подальшої її виплати у встановленому судом розмірі (85%) у резолютивну частину рішення суд не вніс. Тому, Головне управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області з листопада 2018 року знову зменшило розмір його пенсії з 85 до 70 процентів грошового забезпечення. Позивач вважає, що даними діями було порушене його право на отримання пенсії в повному обсязі та просить задовольнити дані позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2019 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для надання відзиву.

21.08.2019 (вх. № 13587) на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області просить в позові відмовити.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та отримує 06.07.2010 пенсію за вислугою років по лінії МВС України за посадою начальника відділу кримінальної міліції у справах дітей кримінальної міліції УМВС України у Кіровоградській області, згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до письмових пояснень позивача, з 01.01.2018 Головним Управлінням пенсійного фонду України в Кіровоградській області позивачу проведено перерахунок пенсії. Після отримання перерахованої пенсії, на запит позивача, він дізнався, що під час перерахунку взято 70% процентів від грошового забезпечення замість 85%. В зв`язку з тим, що було порушене право позивача на отримання пенсії в повному обсязі, він звернувся до Головного управління пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

Листом від 04.12.2018 №307/ІЗ/О-11 Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області надало відповідь, якою фактично відмовило у прийнятті рішення про виплату різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії, починаючи з 01.01.2016 із розрахунку 85% грошового забезпечення. Зазначивши, що згідно норм постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» позивачеві було здійснено відповідний перерахунок пенсії.

Судом встановлено, що не погодившись з даною позицією відповідача, позивач 05.12.2018 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовною заявою про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області негайно усунути порушення мого конституційного права на отримання належної пенсії шляхом повторного перерахунку та виплати різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою, нарахованої мені пенсії з 01 січня 2016 року із розрахунку 85% грошового забезпечення згідно із довідкою ліквідаційної комісії УМВС України у Кіровоградській області від 22.03.2018 року за №9665 станом на 01 березня 2018 року без обмеження стоку виплати з подальшою її виплатою у встановленому судом розмірі.

26.12.2018 Кіровоградським окружним адміністративним судом, було частково задоволено позовну заяву ОСОБА_1 у справі №1140/3341/18 за позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області щодо проведення в квітні 2018 року перерахунку пенсії ОСОБА_1 із заниженням її розмірів з 85 до 70 процентів грошового забезпечення та не виплати різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою після перерахунку нарахованої пенсії за період з 01 січня 2016 року, а також зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області негайно усунути порушення його конституційного права на отримання належної пенсії шляхом повторного перерахунку та виплати різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою, нарахованої пенсії з 01 січня 2016 року за період з 01.01.2016 по 31.10.2018 років із розрахунку 85% грошового забезпечення згідно із довідкою ліквідаційної комісії УМВС України у Кіровоградській області від 22.03.2018 року за №9665 станом на 01 березня 2018 року.

Дане рішення набрало законної сили 26.01.2019.

Відповідно до інформації, зазначеної Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області в листі від 22.07.2019 № 171/ІЗ/0-11, судом встановлено наступне.

Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, отримавши 28.12.2018 рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.12.2018 року по справі № 1140/3341/18, яким зобов`язано здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2016 року по 31.10.2018 року із розрахунку 85% грошового забезпечення згідно з довідкою ліквідаційної комісії УМВС України у Кіровоградській області від 22.03.2018 року №9665, забезпечило виконання судового рішення в добровільному порядку.

Однак, судом встановлено, що відповідачем було здійснено перерахунок пенсії та виплату коштів лише за період з 01.02.2016 по 31.10.2018. Розмір пенсії позивача з 01.11.2018 розраховано та здійснюються виплати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», а саме з 70% суми його грошового забезпечення. (а.с.20, 32).

Вирішуючи питання щодо правомірності вимог позивача суд виходить з наступного.

Ст. 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ від 09 квітня 1992 року (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Вказаним Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Згідно з ч. 4 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені ч. 2 ст. 51 цього Закону. У разі, якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій, звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції чинній на момент призначення пенсії позивачу) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Пунктом 8 розділу II Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон № 3668-17), який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року та пунктом 23 розділу II Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» (далі - Закон №1166-VII), який набрав чинності з 1 травня 2014 року, до частини 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" було внесено зміни та цифри "90" замінено цифрами "80", а цифри "80" замінено цифрами "70" відповідно.

Суд зауважує, що зміна встановленого Законом максимального розміру пенсії відбулася вже після призначення позивачу пенсії.

При цьому суд зазначає, що згідно з пунктом 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №3668-17 обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом.

Частиною 1 статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ст. 22 Конституції України не допускається звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів.

Таким чином, зміна максимального відсоткового розміру пенсії, що відбулася у ч. 2 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» вже після призначення пенсії позивачу, не є підставою для зменшення йому вже призначеної пенсії під час проведення відповідачем її перерахунку з 01.01.2018.

Враховуючи вищенаведене суд зазначає, що при перерахунку пенсії позивачу відповідач повинен був застосувати норми частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції, що діяла на час призначення позивачу пенсії, якою максимальний розмір грошового забезпечення для призначення пенсії встановлювався не більше 90% від розміру грошового забезпечення, яке враховано при обчисленні пенсії.

При цьому, суд зазначає, що внесені Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» та Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» зміни до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються лише порядку призначення пенсії особам, звільненим з військової служби, та деяких інших осіб у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, та в жодному разі не перерахунку вже призначеної пенсії. На думку суду, процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Крім того, частиною 3 статті 1-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлено, що зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Однак, Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» також не передбачено зменшення встановленого на момент призначення пенсії відсотку основного розміру пенсії у разі проведення її перерахунку.

Отже, суд зазначає, що оскільки перерахунок пенсії позивачу був пов`язаний з переглядом розміру вже призначеної йому пенсії, при визначенні її відсоткового розміру не може поширюватися законодавство, яке було прийняте після призначення вказаної пенсії, крім випадків покращення становища позивача.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.05.2018 у справі №686/12623/17 (№К/9901/849/17).

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей.

Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого, у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Під час розгляду справи відповідач не надав жодних доказів, які спростовують встановлені судом обставини у даній справі.

Згідно з ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновок, що адміністративний позов належить до часткового задоволення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Враховуючи вищезазначене суд, приходить до висновку, що рішення в частині виплати перерахованої пенсії у межах суми стягнення за один місяць підлягає до негайного виконання.

Відповідно до вимог ст. 139 КАС України, судові витрати ОСОБА_1 у розмірі 768,40 грн. судового збору (а.с.3), підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

Стосовно позовної вимоги про встановлення у відповідності до статті 382 КАС України судового контролю за виконанням рішення суду у даній справі, суд зазначає наступне.

За змістом частини 1 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Водночас, суд зауважує, що встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, є правом суду, а не обов`язком, тому в даному випадку, суд не вбачає, підстав для застосування судового контролю за виконанням даного рішення суду, а тому дана позовна вимога не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.,ст. 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 (ідент. номер: НОМЕР_1 АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (, 25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7а) про зобов`язання вчинити певні дії- задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області щодо повторного зниження з листопада 2018 року розміру перерахованої пенсії ОСОБА_1 з 85 % до 70 % грошового забезпечення, а також не виплати йому заборгованості, яка виникла у зв`язку з її перерахунком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області перерахувати та щомісячно виплачувати, починаючи з 01.01.2016 пенсію ОСОБА_1 із розрахунку 85% його грошового забезпечення, а також виплатити заборгованість, яка виникне у зв`язку з її перерахунком, «однією сумою» у плановий виплатний період без відстрочення за постановою КМУ від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768,40 грн. з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області .

Допустити до негайного виконання рішення суду в межах стягнення пенсії за 1 місяць.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Кіровоградський окружний адміністративний суд.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду К.М. Притула