Справа № 560/978/19
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2019-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/978/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шевчук О.П.

Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.

12 вересня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Матохнюка Д.Б. Боровицького О. А. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ткач В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 червня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Хмельницької митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій та скасування рішення № UA40000/2019/001149/2 від 07.03.2019, стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом у якому просила:

- визнати протиправними дії Хмельницької митниці ДФС щодо відмови у прийнятті до митного оформлення митної декларації (форма МД-2) № UА400030/2019/011889, що виразились у складанні Картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні №UА400030/2019/01223 від 07 березня 2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення Хмельницької митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UА40000/2019/001149/2 від 07 березня 2019 року щодо збільшення митної вартості ввезеного позивачем на митну територію України КТЗ з 8700 Євро до 15326 Євро;

- стягнути з суб`єкта владних повноважень Хмельницької митниці ДФС 70500 грн. зайве сплачених митних платежів на відшкодування шкоди, заподіяної позивачу протиправними діями відповідача.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 червня 2019 року в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно митної декларації від 07.03.2019 № UA400030/2019/011842 на митний пост "Хмельницький - центральний" Хмельницької митниці ДФС згідно договору "Про надання послуг митного брокера" від 07.03.2019 №247 декларантом ОСОБА_2 було подано до митного оформлення "Легковий автомобіль марка - VOLKSAGEN; Модель - PASSAT; номер кузова НОМЕР_1 ; кількість місць - 5; призначення - пасажирський; об`єм двигуна - 1968 см; тип двигуна - дизельний; бувший у використанні; календарний та модельний рік виготовлення - 2016; Торгова марка - VOLKSWAGEN; Виробник - VOLKSWAGEN (DE)".

Транспортний засіб був заявлений до митного оформлення за рівнем вартості 8755 Євро, крім вартості товару враховано вартість перевезення 55 Євро.

По вищезазначеній митній декларації, АСАУР згенеровано ризик за напрямком контролю правильності визначення вартості "Вартість транспортного засобу нижча наявної цінової інформації, отриманої у тому числі із зовнішніх джерел. Обов`язкове залучення відповідного спеціалізованого підрозділу для визначення MB за VIN-кодами: НОМЕР_1, валюта - EUR, вартість - 15326,00".

За результатом опрацювання згенерованого АСАУР ризику щодо невідповідності заявленої декларантом вартості зазначеного транспортного засобу вартості ідентичних товарів встановлено, що згідно графи 15 вищезазначеної МД країною відправлення даного автомобіля є Італія, тоді як згідно довідки про транспортні витрати від 07.03.2019 б/н вартість транспортування включено до ціни товару лише з Словаччини. А тому, відсутні відомості щодо числових значень вартості транспортування з Італії до Словаччини та страхування.

Ризик заявлення недостовірної фактурної вартості підтверджується порівнянням заявленої у рахунку-фактурі ціни (8700 Євро) з інформацією щодо продажу ідентичних моделей автомобілів з мережі Інтернет. Згідно сайту mobile.de ціна ідентичної моделі 2016 року виготовлення складає 10390 - 14950 Євро (за ціною 10390 продається автомобіль з пробігом 290 тис.км), згідно сайту autoscout24.com ціна ідентичної моделі автомобіля складає 10390-19690 Євро. Ціна залежить від пробігу автомобіля та пошкоджень, для підтвердження пробігу автомобіля документів відправника товару (наприклад сервісної книжки) надано не було, інформація щодо пошкоджень відсутня у документах, наданих відправником та в графі 31 МД.

У графі 14 МД "Декларант/Представник" зазначено підприємство ТОВ "Подільські перспективи", а у графі 54 "Підпис і прізвище декларанта/представника" - ОСОБА_2 .

Серед вказаних у графі 44 МД документів є документ, код якого 4207, номер 247, дата документа 07.03.2019. Відповідно до Класифікатора документів код документа 4207 - це договір про надання послуг митного брокера. Оригінал договору на декларування від 07.03.2019 № 247 повинен знаходитись у сторін, які уклали цей договір, тобто у позивача та у декларанта ТОВ "Подільські перспективи".

В зв`язку з виявленими розбіжностями, відсутністю вартості перевезення з Італії до Словаччини та відсутністю вартості страхування, з метою відпрацювання згенерованих профілів ризику, та в зв`язку з виявленням ризиків недостовірності заявленої ціни товару, декларанту було надіслано електронне повідомлення з вимогою надання додаткових документів для підтвердження вартості товару. Крім переліку документів, які необхідно подати для підтвердження вартості транспортного засобу, в повідомленні зазначено, що "Консультацію проведено. Необхідне подання оригіналів документів, зазначених у митній декларації або засвідчених в установленому порядку їх копій, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів".

Митним брокером декларанта 07.03.2019 надіслано відповідачу електронне повідомлення про відсутність змоги надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів.

Хмельницькою митницею Державної фіскальної служби України 07 березня 2019 року винесено рішення про коригування митної вартості товарів UА400000/2019/001149/2, відповідно до якого скориговано вартість автомобіля до рівня 8700 Євро, а також надано картку відмови в прийняття митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA400030/2019/01223.

Не погоджуючись з такими діями відповідача та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтями 67 та 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Відносини, що виникають при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, регулюються нормами Митного кодексу України та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи.

Згідно частини 1 статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (ст.49 Митного кодексу України).

Частинами 1, 2 статті 51 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

У відповідності до частини 4 статті 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина 5 статті 58 Митного кодексу України).

За змістом частини 2 статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Стаття 53 Митного кодексу України визначає перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частина 1 статті 53 Митного кодексу України).

Згідно частини 2 статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

В силу вимог частини 5 статті 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

У ході судового розгляду та дослідження доказів по справі, суд встановив, що митну декларацію та документи для митного оформлення вказаного автомобіля подавав не особисто позивач, а уповноважена ним особа - працівник ТОВ "Подільські перспективи" ОСОБА_2 . відповідно до договору про надання послуг митного брокера від 07 березня 2019 року №247, про що свідчать графи 14 та 54 митної декларації, а також документ під кодом 4207 "договір про надання послуг митного брокера" у графі 44 митної декларації.

Враховуючи зазначене, подання електронної митної декларації здійснювалось не безпосередньо позивачем, а за допомогою спеціально уповноваженої особи яка у даному випадку виступає Декларантом.

Документи, подані до митного оформлення автомобіля марки "VOLKSWAGEN" модель "PASSAT", ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 містили розбіжності в частині заявленої ціни товару.

Митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому в розумінні наведених статей сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 15 травня 2018, справа № 809/1260/17.

Зазначені вище розбіжності дали підстави для виникнення у Митниці сумніву стосовно достовірності наданих позивачем до митного оформлення відомостей, необхідних для підтвердження заявленої митної вартості товару, тому згідно з вимогами ч.3 статті 53 МК України, 07 березня 2019 року відповідач направив Декларанту електронне повідомлення про необхідність надати додаткові документи, що підтверджується скріншотом вказаного повідомлення долученого до матеріалів справи.

У відповідь на вказане повідомлення Декларантом 07 березня 2019 року надіслано повідомлення такого змісту: "Немає змоги надати додаткові документи для підтвердження митної вартості ТЗ", що також підтверджується скріншотом, який міститься у матеріалах справи.

Зазначене вказує на те, що Декларантом не спростовано сумнівів митного органу у правильному визначенні митної вартості товару Декларантом, та не надано жодних із зазначених митницею документів у електронному повідомленні.

При цьому, частиною 7 статті 55 МКУ передбачено, що у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу.

Відповідно до глави 2 розділу II "Заповнення граф митних декларацій" Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року № 631, графа 43 "Метод визначення вартості" заповнюється в разі заявлення товарів у митний режим імпорту або в інший, відмінний від митного режиму імпорту, митний режим, зі справлянням митних платежів. У лівому підрозділі графи зазначаються порядковий номер методу визначення митної вартості, що використовувався. У разі наявності чинного рішення про коригування митної вартості товарів у правому підрозділі графи зазначається порядковий номер методу визначення митної вартості, що використовувався митним органом.

У разі незгоди імпортера з митною вартістю, що визначена контролюючим органом, регламентований законодавством алгоритм дій імпортера (декларанта) передбачає подання нової митної декларації, в якій зазначаються (1) сума митних платежів, обчислена згідно з митною вартістю, визначеною декларантом; (2) сума платежів, обчислена згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом. На різницю між зазначеними сумами декларант надає гарантії, зокрема шляхом забезпечення сплати різниці між самостійно визначеною сумою митних платежів та сумою митних платежів, що нарахована митним органом.

Нараховані у графі 47, а також у графі В "Подробиці розрахунків" митні платежі позначаються відповідним кодом розрахунку відповідно до Класифікатора способів розрахунків, який затверджено наказом Мінфіну від 20 вересня 2012 року №1011.

Сплачені декларантом митні платежі (виходячи з митної вартості, визначеної декларантом) показуються з відповідними кодами розрахунку. Різниця між сумами платежів, нарахованими за митною вартістю, визначеною декларантом, і митною вартістю, визначеною митним органом (в разі внесення грошової застави на відповідний рахунок митного органу), зазначається з кодом розрахунку "55".

Колегія суддів погоджується із тим, що митне оформлення автомобіля здійснено 07 березня 2019 року згідно митної декларації № UА400030/2019/011889 за рівнем вартості, визначеним в рішенні про коригування вартості від 07 березня 2019 року №UА400000/2019/001149/2.

Зазначене свідчить про те, що під час митного оформлення товарів згідно митної декларації від 07 березня 2019 № UА400030/2019/011889 Декларантом не використано право на випуск транспортного засобу у вільний обіг під гарантійні зобов`язання, хоча в вищезазначеному рішенні про коригування митної вартості було зазначено про право декларанта на випуск товарів у вільний обіг відповідно до частини 7 статті 55 МКУ, що у свою чергу свідчить про те, що декларант погодився з рівнем митної вартості, визначеним Митницею, а саме 15326 Євро.

Аналіз змісту позовних вимог свідчить про те, що позивач не погоджується з митною вартістю, яка визначена митним органом у спірному рішенні. Відтак, він мав право скористатись правом випущення товару у вільний обіг на умовах, визначених частиною 7 статті 55 Митного кодексу України (сплати самостійно нарахованих митних платежів та різниці між ними і митними платежами, нарахованими митним органом), однак не зробив цього, фактично погодившись із митною вартістю, визначеною митним органом.

До предмету доказування у цій категорії справ входять обставини заповнення митної декларації, яку подано до митного оформлення, а також обставини щодо подання нової митної декларації - у випадку прийняття митним органом рішення про коригування заявленої митної вартості. Дослідження відомостей з відповідних граф митних декларацій є необхідним для правильного вирішення такого спору, зокрема для висновку про те, погодився чи не погодився декларант із скоригованою митним органом митною вартістю. Останнє, в свою чергу, має значення для висновку про те, чи продовжує існувати між сторонами правовий спір. У випадку, якщо спір між сторонами вичерпано внаслідок погодження декларанта із митною вартістю, визначеною митним органом, у задоволенні позову про скасування рішення про коригування митної вартості необхідно відмовити.

Такого правового висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, що викладений у постанові від 30 жовтня 2018 року по справі №816/2396/17 (№К/9901/61818/18).

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 червня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 16 вересня 2019 року.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Матохнюк Д.Б. Боровицький О. А.