Справа № 1.380.2019.002578
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2019-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.002578
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді Сподарик Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Карпи А.В.,

представника позивача Жидачек Т.М.,

представника позивача Марусяк В.Я.,

представника відповідача Шиба А.І.

розглянувши у судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Лемберг-Плаза Сервіс» до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Лемберг-Плаза Сервіс» до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу № 3024 від 20.05.2019 року «Про проведення документальної позапланової перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Лемберг-Плаза Сервіс» ().

Ухвалою суду від 24.05.2019 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 23.07.2019 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

В обґрунтування позову зазначено, що 21.05.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю Лемберг-Плаза Сервіс отримало Наказ ГУ ДФС у Львівській області № 3024 від 20.05.2019 Про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ Лемберг-Плаза Сервіс ()", та направлення на перевірку від 21.05.2019 року №5032, №5033, №5034. У наказі № 3024 від 20.05.2019 Про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ Лемберг-Плаза Сервіс () вказано, що на підставі п.п.78.1.8 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, перевірку слід провести з питань достовірності нарахування від`ємного значення суми, яка приймає участь в бюджетному відшкодуванні ПДВ по декларації з ПДВ за вересень 2018 року. Однак, на думку позивача, наказ ГУ ДФС у Львівській області № 3024 від 20.05.2019 Про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ Лемберг-Плаза Сервіс () є незаконним та підлягає скасуванню, виходячи з того, що ГУ ДФС у Львівській області вже проводило перевірку достовірності нарахування від`ємного значення суми, яка приймає участь в бюджетному відшкодуванні ПДВ по декларації за вересень 2018 року, і немає жодних підстав для проведення перевірки повторно. В судових засіданнях представники позивача позовні вимог підтримали повністю, з підстав, що викладені у позовній заяві, просили суд позов задоволити

13.06.2019 за вх. № 20848 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначено, що за результатами проведеної камеральної перевірки ТОВ «Лемберг - Плаза Сервіс» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за вересень 2018 року складено акт перевірки від 20.11.2018 № 96/13-01-12-02/40270480 (а.с.62-64). На підставі акта перевірки ГУ ДФС у Львівській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 12.12.2018 № про зменшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за вересень 2018 року на 3426287 грн. та застосування 856572 грн штрафних санкцій.

Надалі, ДФС України скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Львівській області від 12.12.2018 № , а скаргу - задоволено. Окрім того, ДФС України зобов`язано ГУ ДФС у Львівській області розглянути питання щодо проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «Лемберг - Плаза Сервіс» відповідно до вимог пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України.

Таким чином, на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.78.1.8 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України та наказу Головного управління ДФС у Львівській області від 20.05.2019 № 3024 виписано направлення від 21.05.2019 №5032, №5033 та № 5034 щодо проведення позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Лемберг - Плаза Сервіс» з питання достовірності нарахування від`ємного значення суми, яка приймає участь в бюджетному відшкодуванні ПДВ по декларації з ПДВ за вересень 2018 року.

Директору ТзОВ «Лемберг - Плаза Сервіс» ОСОБА_1 21.05.2019 вручено наказ Головного управління ДФС у Львівській області від 20.05.2019 № 3024 та ознайомлено з направленнями на проведення зазначеної перевірки від 21.05.2019 № 5032; 5033 та № 5034. Однак, при виході за адресою платника 23.05.2019 з метою проведення перевірки, директор Товариства ОСОБА_1 відмовився допустити посадову особу Головного управління ДФС у Львівській області до проведення позапланової виїзної перевірки, про що складено акт відмови від допуску до проведення перевірки від 23.05.2019.

Враховуючи вищезазначене, провести перевірку ТзОВ «Лемберг - Плаза Сервіс» немає можливості. Відповідач зазначив, що спірний наказ винесений у строки, які встановлено п.200.11 ст. 200 Податкового кодексу України, та відповідно до приписів абз.2 пп.78.1.8 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України. Представник відповідача проти позову заперечив повністю, з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву, просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Дослідивши доводи позову, зібрані у справі докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивачів та представника відповідача, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

ГУ ДФС у Львівській області видано наказ № 6723 про проведення з 19.11.2018 тривалістю 5 робочих днів документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Лемберг - Плаза Сервіс» з питання правомірності нарахування від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту та достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за вересень 2018 року.

З метою проведення перевірки, ГУ ДФС у Львівській області здійснено виїзд на юридичну адресу платника для вручення направлень та наказу про проведення документальної виїзної перевірки однак, керівник Товариства відмовився від підписання направлень на проведення перевірки та не допустив працівників ГУ ДФС у Львівській області до проведення документальної перевірки, про що складено акт від 19.11.2018 № 891.

За результатами проведеної камеральної перевірки ТОВ «Лемберг - Плаза Сервіс» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за вересень 2018 року складено акт перевірки від 20.11.2018 № 96/13-01-12-02/40270480 .

Проведеною перевіркою встановлено, що ТОВ «Лемберг - Плаза Сервіс» в порушення вимог п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198, п.200.4 ст. 200 Податкового кодексу України завищило податковий кредит по постачальнику ТОВ «БК «КРЕАТОР» на загальну суму ПДВ 1576230 грн та по постачальнику ТОВ «КРЕАТОР КОМПАНІ» на загальну суму ПДВ 1850057 грн, що призвело до завищення суми від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту (рядка 19) на З426287 грн та до завищення суми бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку (рядка 20.2.1) на 3426287 грн декларації з ПДВ за вересень 2018 року.

Надалі, на підставі акта перевірки ГУ ДФС у Львівській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 12.12.2018 № про зменшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за вересень 2018 року за основним платежем 3426287 грн та застосування 856572 грн штрафних санкцій.

Не погоджуючись із податковим повідомленням - рішенням від 12.12.18, ТОВ «Лемберг - Плаза Сервіс» оскаржило таке до ДФС України.

ДФС України керуючись главою 4 розділу II Податкового кодексу України, задоволено скаргу ТОВ «Лемберг - Плаза Сервіс», податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Львівській області від 12.12.2018 № скасовано.

Як вказує відповідач, ДФС України зобов`язано ГУ ДФС у Львівській області розглянути питання щодо проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «Лемберг - Плаза Сервіс» відповідно до вимог пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України.

Таким чином, на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.78.1.8 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України та наказу Головного управління ДФС у Львівській області від 20.05.2019 № 3024 виписано направлення від 21.05.2019 №5032, №5033 та № 5034 щодо проведення позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Лемберг - Плаза Сервіс» з питання достовірності нарахування від`ємного значення суми, яка приймає участь в бюджетному відшкодуванні ПДВ по декларації з ПДВ за вересень 2018 року.

Директору ТзОВ «Лемберг - Плаза Сервіс» ОСОБА_1 21.05.2019 вручено наказ Головного управління ДФС у Львівській області від 20.05.2019 № 3024 та ознайомлено з направленнями на проведення зазначеної перевірки від 21.05.2019 № 5032, № 5033 та№ 5034.

При виході за адресою платника 23.05.2019 з метою проведення перевірки, директор Товариства ОСОБА_1 відмовився допустити посадову особу Головного управління ДФС у Львівській області до проведення позапланової виїзної перевірки, про що складено акт відмови від допуску до проведення перевірки від 23.05.2019.

Позивач не погоджуючись із вказаним наказом №3024 від 20.05.2019, вважаючи такий протиправним, оскільки ГУ ДФС у Львівській області вже проводило перевірку достовірності нарахування від`ємного значення суми, яка приймає участь в бюджетному відшкодуванні ПДВ по декларації з ПДВ за вересень 2018 року, і немає жодних підстав для проведення перевірки повторно, звернувся до суду із цим позовом.

При прийнятті рішення, суд керується такими правовими нормами:

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року №2755-VI, який зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п.п. 19-1.1 п.19-1.1 ст.19-1 ПК України контролюючі органи здійснюють, зокрема, адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно пп.62.1.3 п.62.1 ст.62 ПК України, податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Пунктом 75.1 ст.75 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Аналіз наведених норм ПК України свідчить, що контролюючий орган наділений повноваженнями на проведення документальної позапланової перевірки платника податку в разі, якщо платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету ПДВ (пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України) і якщо розрахунок такої суми бюджетного відшкодування зроблено за рахунок від`ємного значення, сформованого за визначеними у п. 200.11 ст. 200 ПК України операціями.

У такому разі перевірка від`ємного значення ПДВ (а не перевірка безпосередньо достовірності суми бюджетного відшкодування) не буде різною за своєю суттю за умови, якщо розрахунок суми бюджетного відшкодування зроблено за рахунок від`ємного значення, сформованого за визначеними у п. 200.11 ст. 200 ПК України операціями.

Аналогічні висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 14.11.2018 р. у справі № 808/2911/17.

Відповідно до підпункту 78.1.8 пункту 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Документальна позапланова виїзна перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Статтею 200 розділу ПК України визначає порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків.

Відповідно до п.200.1 ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Водночас, відповідно до п.200.4 ст.200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.200.7 ст.200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Згідно з абз.1 п.п.200.7.2 п.200.7 ст.200 ПК України заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження.

Тобто, сума від`ємного значення ПДВ набуває статусу суми заявленої до бюджетного відшкодування у разі подання платником податків контролюючому органу заяви про таке бюджетне відшкодування.

При цьому за визначенням п.п.14.1.18 п.14.1 ст.14 ПК України бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

Таким чином, сума бюджетного відшкодування ПДВ, яку платник податків бажає відшкодувати з бюджету за відповідною заявою, формується на підставі суми від`ємного значення ПДВ, правомірність визначення якої таким платником податку підтверджується контролюючим органом шляхом проведення перевірки.

Так, згідно з п.200.10 ст.200 ПК України у строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).

Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до п.200.11 ст. 200 Податкового кодексу України контролюючий орган має право протягом 60 календарних днів, що настають за граничним строком подання податкової декларації, а в разі якщо така податкова декларація надана після закінчення граничного строку - за днем її фактичного подання провести документальну перевірку платника податку в разі, якщо розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено за рахунок від`ємного значення, сформованого за операціями:- за періоди до 1 липня 2015 року, що не підтверджені документальними перевірками;- з придбання товарів/послуг за період до 1 січня 2017 року у платників податку, що використовували спеціальний режим оподаткування, визначений відповідно до статті 209 цього Кодексу.

Аналіз наведеної правової норми дає підстав для висновку, що законодавець передбачає дві підстави для проведення документальної позапланової перевірки з питань законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету ПДВ:

- визначених п.200.11 ст.200 розділу V ПК України, а саме у випадку, коли розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено за рахунок від`ємного значення, сформованого за операціями: за періоди до 1 липня 2015 року, що не підтверджені документальними перевірками; з придбання товарів/послуг за період до 1 січня 2017 року у платників податку, що використовували спеціальний режим оподаткування, визначений відповідно до статті 209 цього Кодексу,

- у разі подання платником декларації, в якій від`ємне значення з податку на додану вартість становить більше 100 тис. грн.

Як вбачається з податкової декларації з податку на додану вартість, яку позивач подав за вересень 2018 року, від`ємне значення з податку на додану вартість становить більше 100 тис. грн (а.с.82).

Тобто, пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України визначає, що підставою для проведення документальної позапланової перевірки є подання платником декларації, в якій від`ємне значення з податку на додану вартість становить більше 100 тис. грн та у разі заявлення платником податку відшкодування з бюджету податку на додану вартість. При цьому перевірка повинна проводитись виключно з питань щодо законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн.

Саме цією нормою керувався контролюючий орган, видаючи наказ № 3024 від 20.05.2019 року про призначення документальної позапланової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Лемберг-Плаза Сервіс».

Посилання позивача на те, що перевірка законності заявленого до відшкодування з бюджету ПДВ, виходячи з пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України, може бути проведена тільки за наявності додаткових підстав для перевірки, визначених у розділі V ПК України, а саме у п.200.11 ст.200 розділу V ПК України, суд вважає такими, що не відповідають змісту наведеної норми.

Суд приходить до переконання, що перевірка від`ємного значення ПДВ та перевірка бюджетного відшкодування сум ПДВ не є різною за своєю суттю, як про це стверджує позивач, оскільки відповідно до пп.14.1.18 п.14.1 ст.14 ПК України бюджетне відшкодування - це відшкодування від`ємного значення ПДВ на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування ПДВ за результатами перевірки платника.

До того ж суд звертає увагу, що проведення камеральної перевірки з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за певний період не позбавляє права контролюючі органи проводити документальну перевірку з питань достовірності нарахування від`ємного значення суми, яка приймає участь в бюджетному відшкодуванні ПДВ по декларації з ПДВ за вересень 2018.

Виходячи із вище наведених норм чинного податкового законодавства, суд дійшов висновку про правомірність наказу № 3024 від 20.05.2019 «Про проведення документальної позапланової перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Лемберг-Плаза Сервіс».

Таким чином, позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

При вирішенні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення від 21.01.1999р. у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», від 22.02.2007р. у справі «Красуля проти Росії», від 05.05.2011р. у справі «Ільяді проти Росії», від 28.10.2010р. у справі «Трофимчук проти України», від 09.12.1994р. у справі «Хіро Балані проти Іспанії», від 01.07.2003р. у справі «Суомінен проти Фінляндії», від 07.06.2008р. у справі «Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян ( ОСОБА_2 MOVSESYAN) проти Вірменії»), згідно з якими право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи.

Разом із тим, суд бере до уваги, що за змістом перелічених рішень вимога п.1 ст.6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

У ході розгляду справи суд надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

З огляду на це, у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Судові витрати відповідно до ст. 139 КАС України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.14, 72-77, 139, 241-247, 250-251, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволені позовної заява товариства з обмеженою відповідальністю «Лемберг-Плаза Сервіс» до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу, - відмовити .

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Сподарик Н.І.

Повний текст рішення складено та підписано 12 вересня 2019 року.