Справа № 120/315/19-а
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2019-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/315/19-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Дончик В. В.

Суддя-доповідач - Драчук Т. О.

12 вересня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Ватаманюка Р.В. Полотнянка Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 15 травня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),

В С Т А Н О В И В :

в січні 2019 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки).

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 15 травня 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, суд першої інстанції, виходив з того, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, при прийнятті оскаржуваного рішення діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України, відтак підстави для задоволення позову відсутні.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення адміністративного позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначив про те, що отримав вимогу відповідача про сплату боргу (недоїмки) № Ф-143287-54 від 06 листопада 2018 року з єдиного внеску в сумі 15819,54 грн. Також вказав, що вимогу видано за результатами проведеної документальної перевірки, про яку його жодним чином не повідомляли.

Водночас зауважив, що його підприємницька діяльність була зупинена ще у 2005 році і з того часу він її не здійснював, в тому числі і протягом 2017-2018 років.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечив наведені доводи апеляційної скарги, зазначивши про їх необґрунтованість та повне спростування в ході розгляду даної справи судом першої інстанції.

11 вересня 2019 року представником відповідача надано суду клопотання про заміну належного відповідача, а саме Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області, оскільки відповідно до наказу Державної податкової служби України № 36 від 28 серпня 2019 року функції і повноваження Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області припинились, а Головне управління Державної податкової служби у Вінницькій області являється його правонаступником.

Згідно з статтею 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Оскільки, функції і повноваження Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області припинились, то наявні підстави для заміни відповідача його правонаступником - Головним управлінням Державної податкової служби у Вінницькій області, у зв`язку із чим подане клопотання підлягає задоволенню.

Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрований фізичною особою-підприємцем 08 листопада 2005 року. Реєстрацію припинення ФОП ОСОБА_1 проведено 04 грудня 2018 року.

За даними інформаційної системи органів ДФС, станом на 31 жовтня 2018 року загальна заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску по ФОП ОСОБА_1 становить 15819 грн. 54 коп., яка виникла внаслідок несплати поточних нарахувань:

- нараховано розрахункову суму єдиного внеску за рік. Нарахування єдиного внеску № 342257/ev - від 09 лютого 2018 року - 8 448,00 грн., за 2017 рік.;

- нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. на спрощеній системі та фермерам. Нарахування єдиного внеску №5991542/ ev від 19 квітня 2018 року - 2 457,18 грн., за 1-й квартал 2018 року;

- нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. на спрощеній системі та фермерам. Нарахування єдиного внеску №7372365/ev від 19 липня 2018 року - 2 457,18 грн., за 2-й квартал 2018 року;

- нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. на спрощеній системі та фермерам. Нарахування єдиного внеску №8768518/ev від 19 жовтня 2018 року - 2457,18 грн., за 3-й квартал 2018 року.

Таким чином, гідно облікових даних інформаційної системи органу доходів і зборів загальна сума заборгованості ОСОБА_1 станом на 31 жовтня 2018 року становить 15819 грн. 54 коп. На підставі цих даних ГУ ДФС у Вінницькій області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 06 листопада 2018 року № Ф-143287-54.

06 грудня 2018 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до ДФС України із скаргою щодо скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) ГУ ДФС у Вінницькій області від 06 листопада 2018 року № Ф-143287-54.

За результатом розгляду скарги, прийнято рішення ДФС України від 10 січня 2019 року №1167/6/99-99-11-05-02-35 про залишення скарги без задоволення, а вимогу про сплату боргу (недоїмки) ГУ ДФС у Вінницькій області від 06 листопада 2018 року № Ф-143287-54 без змін.

Не погоджуючись з вказаною вимогою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 6 Закону України №2464-V1 від 08 липня 2010 року "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон) платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 25 Закону, орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Частиною чотирнадцятою статті 25 Закону визначено, що оскарження рішення органу доходів і зборів про застосування фінансових санкцій зупиняє перебіг строку їх сплати до винесення органом доходів і зборів вищого рівня та/або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або судом рішення у справі. Строк сплати фінансових санкцій також зупиняється до ухвалення судом рішення у разі оскарження платником єдиного внеску вимоги про сплату недоїмки, якщо застосування фінансових санкцій пов`язано з виникненням або несвоєчасною сплатою суми недоїмки.

Порядок стягнення заборгованості зі сплати єдиного внеску визначено Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року № 449 (далі - Інструкція № 449).

Відповідно до пункту 3 розділу VI Інструкції № 449 фіскальні органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки) в таких випадках:

- якщо дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску фіскальними органами;

- якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;

- якщо платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи фіскального органу платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Вимога про сплату боргу (недоїмки), окрім загальних реквізитів, повинна містити відомості про розмір боргу, у тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк.

За вимогами пункту 4 розділу VI Інструкції № 449 вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи фіскального органу.

При формуванні вимоги про сплату боргу (недоїмки) їй присвоюється порядковий номер, який складається з трьох частин: 1 частина - літера "Ю" (вимога до юридичної особи) або "Ф" (вимога до фізичної особи), 2 частина - порядковий номер, 3 частина - літера "У" (узгоджена вимога).

Отже, вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи фіскального органу платника у випадку, зокрема, якщо такий платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску. Недоїмкою ж є сума єдиного внеску, своєчасно не сплачена у строки, встановлені Законом.

Колегія суддів зауважує, що згідно з даними інформаційної системи органів ДФС, станом на 31 жовтня 2018 року загальна заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску по ФОП ОСОБА_1 становить 15819 грн. 54 коп., яка виникла внаслідок несплати поточних нарахувань: нарахування єдиного внеску № 342257/ev - від 09 лютого 2018 року - 8 448,00 грн., за 2017 рік.; нарахування єдиного внеску № 5991542/ ev від 19 квітня 2018 року - 2 457,18 грн., за 1-й квартал 2018 року; нарахування єдиного внеску № 7372365/ev від 19 липня 2018 року - 2 457,18 грн., за 2-й квартал 2018 року; нарахування єдиного внеску № 8768518/ev від 19 жовтня 2018 року - 2457,18 грн., за 3-й квартал 2018 року.

Таким чином, вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-143287 від 06 листопада 2018 року сформована на підставі даних інформаційної системи органів доходів і зборів (відповідно до вимог статті 25 Закону №2464-V1, яка була чинна на момент прийняття рішення).

Тому посилання апелянта на те, що вимогу про сплату боргу було сформовано без проведення перевірки є необґрунтованими та не підтверджується належними та допустимими доказами.

Також колегія суддів відхиляє посилання апелянта на те, що він не займався підприємницькою діяльністю та не отримував прибуток, оскільки в силу частини 12 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" єдиний соціальний внесок підлягає сплаті незалежно від здійснення підприємницької діяльності та фінансового стану платника.

Крім того, посилання апелянта на правову позицію викладену в постанові Верховного Суду від 05 листопада 2018 року у справі № 820/1538/17 суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки правовідносини, що склались в даній справі, не є аналогічними.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 06 листопада 2018 року № Ф-143287-54.

Виходячи з аналізу наведених правових норм, суд дійшов висновку, що оскільки ФОП ОСОБА_1 не виконав обов`язок зі слати єдиного податку, відтак Головне управління державної фіскальної служби у Вінницькій області правомірно сформувало на надіслало позивачу вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-143287-54 від 06 листопада 2018 року.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315, статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 15 травня 2019 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 15 травня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Ватаманюк Р.В. Полотнянко Ю.П.