Справа № 140/1844/19
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2019-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2019 року ЛуцькСправа № 140/1844/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

при секретарі судового засідання Савчук О. І.,

за участю представника позивача ОСОБА_3 ,

представника відповідача Виш А. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2 , позивач) звернувся в суд з позовом до Головного управління ДФС у Волинській області (далі - ГУ ДФС у Волинській області, відповідач) про визнання протиправними дій щодо нарахування в інтегрованій картці в автоматичному режимі пені з податку на додану вартість в сумі 160 766,14 грн. та зобов`язання виключити з інтегрованої картки платника пеню з податку на додану вартість в сумі 160 766,14 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з метою перевірки податкової дисципліни позивача з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.09.2015 року по 31.12.2017 року інспекторами ГУ ДФС у Волинській області було проведено документальну планову виїзну перевірку. За результатами перевірки було сформовано акт №22815/03-20-13-02/ від 01.11.2018 року та винесено податкове повідомлення-рішення від 08.11.2018 року №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 726 672,00 грн. та нараховано штраф в розмірі 181 668,00 грн. 20.02.2019 року ФОП ОСОБА_2 здійснено зарахування податкового кредиту на суму 908 340,00 грн., у зв`язку з чим було погашено узгоджений податковий борг. Разом з тим, з інформації в «електронному кабінеті» позивачу стало відомо про нараховану суму пені в розмірі 160 766,14 грн. Позивач вказує, що про існування пені, необхідність та строки її сплати податковий орган його жодним чином не повідомляв, жодних листів чи податкової вимоги з цього приводу на його адресу не направляв.

ФОП ОСОБА_2 зазначає, що звертався до ГУ ДФС у Волинській області з заявою в якій просив провести звірку стану рахунків та надати вичерпну інформацію з підтверджуючими документами щодо підстав нарахування пені в сумі 160 766,14 грн. та способу її обчислення, а також просив відкоригувати дані інтегрованої картки шляхом виключення пені з податку на додану вартість в сумі 160 766,14 грн., на що отримав відповідь, що нарахування пені відбулось згідно статті 129 Податкового кодексу України (далі - ПК України) в автоматичному режимі ІС «Податковий блок». Жодної конкретної інформації з приводу поданої заяви та заперечень щодо підставності нарахування пені, уповноваженою особою ГУ ДФС у Волинській області зазначено не було, інформації щодо проведення звірки та корегування інтегрованої картки не надано.

Крім того, позивач зазначає, що статтею 129 ПК України (в редакції, чинній з 01.01.2017 року) не встановлено нарахування пені у разі виявлення контролюючим органом заниження податкових зобов`язань на суму такого заниження та за весь період заниження.

Враховуючи вищезазначене, ФОП ОСОБА_2 з нарахуванням пені в сумі 160 766,14 грн. категорично не погоджується, а дії податкової інспекції з цього приводу вважає протиправними та такими, що порушують його законні права та інтереси.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 12.06.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, постановлено судовий розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

У відзиві на позовну заяву ГУ ДФС у Волинській області вважає, що позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення, оскільки з врахуванням норм підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України, яка є чинною на момент винесення податкового повідомлення-рішення від 08.11.2018 року №, ФОП ОСОБА_2 нараховано пеню в розмірі 160 766,14 грн. за період заниження суми грошового зобов`язання, а саме з граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного Кодексом по відповідній податковій декларації, по якій виявлено заниження (тобто з урахуванням дати, коли таке податкове зобов`язання повинно було бути сплачене за відповідний податковий період та за весь період такого заниження). Крім того вказує, що Порядком надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 року №1204, не передбачено відображення у податкових повідомленнях-рішеннях (у тому числі за формою «Р» та інших), які надсилаються платнику податків за наслідками перевірки, сум пені відповідно до підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України, оскільки на момент їх надіслання (вручення) платникам податків, відсутні всі необхідні дані для визначення її суми, зокрема, дата закінчення нарахування пені. Нарахування пені на суму грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами перевірки, здійснюється в інтегрованій картці платника засобами ІТС «Податковий блок».

Щодо інформування платника податків про нарахування пені та її суми відповідач зазначає, що у відповідних формах податкових повідомлень-рішень, які надсилаються платнику податків за наслідками перевірки, міститься попередження про здійснення, у разі нарахування грошового зобов`язання контролюючим органом, нарахування пені у встановлені статтею 129 ПК України порядку та строки. Вказує, що відповідно до статті 42 ПК України функціонує інформаційно-телекомунікаційна система «Електронний кабінет», яка забезпечує можливість реалізації платниками податків визначених Кодексом прав та обов`язків шляхом перегляду даних інтегрованої картки платника в режимі реального часу. Таким чином, ФОП ОСОБА_2 мав можливість дізнатись про нарахування пені з електронного кабінету. Відтак, з наведених підстав відповідач просив у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 25.07.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ГУ ДФС у Волинській області проведено документальну планову виїзну перевірку СПД ОСОБА_2 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.09.2015 року по 31.12.2017 року.

За результатами перевірки складено акт від 01.11.2018 року №22815/03-20-13-02/ НОМЕР_1 , яким встановлено порушення позивачем пункту 181.1 статті 181, пункту 183.2 статті 183, пункту 183.10 статті 183, ч. «а» пункту 185.1 статті 185, ч. «а» пункту 187.1 статті 187, пункту 200.1 пункту 200.2 статті 200 ПК України (із змінами та доповненнями, чинного у 2016 році), внаслідок чого занижено ПДВ, що підлягає сплаті до бюджету в сумі 784 570,17 грн., а саме за жовтень 2016 року - 47 792 грн., листопад 2016 року - 18 059 грн., грудень 2016 року - 27 431,12 грн., січень 2017 року - 6 250 грн., лютий 2017 року - 10 000 грн., березень 2016 року - 53 340 грн., квітень 2017 року - 69 400 грн, травень 2017 року - 53 860 грн, червень 2017 року - 72 680 грн, липень 2017 року - 95 600 грн, серпень 2017 року - 60 600 грн, вересень 2017 року - 77 400 грн, жовтень 2017 року - 88 260 грн, листопад 2017 року - 46 000 грн. (а.с.6-16).

На підставі даного акту перевірки ГУ ДФС у Волинській області винесено податкове повідомлення-рішення від 08.11.2018 року №, яким ФОП ОСОБА_2 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в сумі 908 340,00 грн., з якої основний платіж - 726 672,00 грн., штрафна санкція - 181 668,00 грн. (а.с.18).

20.02.2019 року визначена податковим повідомленням-рішенням від 08.11.2018 року № сума грошового зобов`язання по податку на додану вартість в розмірі 908 340,00 грн. була повністю погашена позивачем (а.с.20).

Крім того, 29.12.2018 року ГУ ДФС у Волинській області нараховано ФОП ОСОБА_2 пеню в сумі 160 766,14 грн. за період заниження суми грошового зобов`язання (а.с.19).

23.04.2019 року ФОП ОСОБА_2 звернувся до відповідача з заявою в якій просив: провести звірку стану розрахунків з наданням копії зображення відповідної інформації на екрані монітора, отриманої за допомогою клавіші Print Screen на комп`ютерній клавіатурі та даних платника щодо фактичного стану розрахунків з підтверджуючими документами (у разі їх наявності); надати вичерпну інформацію з підтверджуючими документами щодо підстав нарахування пені в сумі 160 766,14 грн. та способу її обчислення; відкоригувати дані інтегрованої картки ФОП ОСОБА_2 шляхом виключення пені з податку на додану вартість у розмірі 160 766,14 грн. нараховану на суму зменшення грошових зобов`язань (а.с.21-22).

Листом від 08.05.2019 року ГУ ДФС у Волинській області повідомило позивача, що у зв`язку з нарахуванням суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, в автоматичному режимі ІС «Податковий блок» проведено нарахування пені згідно з статтею 129 ПК України у сумі 160 766,14 грн. (а.с.23).

Позивач, не погоджуючись з такими діями ГУ ДФС у Волинській області, вважаючи їх протиправними та такими, що порушують його законні права та інтереси звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

В силу підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Стаття 57 Податкового кодексу України визначає обставини, за наявності яких виникає грошове зобов`язання. Такими обставинами є, зокрема, самостійне визначення сум платником податків та нарахування зобов`язань контролюючими органами у випадках встановлених законом.

Підпунктом 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України закріплено поняття пені як суми коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов`язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Відповідно до пункту 111.2 статті 111 Податкового кодексу України фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.

Пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України встановлено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Статтею 129 Податкового кодексу України (у редакції від 1 січня 2017 року) визначений порядок нарахування пені з визначенням періоду початку та закінчення її нарахування.

Відповідно до положень підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України, нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

За замістом підпункту 129.3.1 пункту 129.3 статті 129 Податкового кодексу України, нарахування пені закінчується: у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом та закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Нарахування пені за правилами підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України здійснюється у випадку пропуску граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України.

З матеріалів справи, зокрема, витягу з електронного кабінету платника, вбачається, що позивачем було самостійно сплачено суму податкового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 908340 грн. визначену податковим повідомленням-рішенням від 08.11.2018 року № шляхом зарахування податкового кредиту. Дана обставина також підтверджується витягом з інтегрованої картки платника податків.

Оскільки пеня за своєю правовою природою є санкцією за несвоєчасну сплату грошового зобов`язання, а грошове зобов`язання з податку на додану вартість було визначено лише податковим повідомленням-рішенням від 08.11.2018 року № , суд вважає що відповідачем протиправно нараховано пеню за період з жовтня 2016 року по листопад 2017 року, так як суми податку за вказаний період до винесення податкового повідомлення-рішення фактично не існували як грошове зобов`язання, що підлягає до сплати. Грошові зобов`язання за вказаний період у контексті статті 54 Податкового кодексу України були відсутні, а тому нарахування пені як плати за несплачене грошове зобов`язання суперечить вищевказаним нормам закону.

Крім того, суд звертає увагу, що підпунктом 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України не передбачено нарахування пені за весь період заниження податкового зобов`язання, що спростовує доводи відповідача, наведені у відзиві на позов.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо нарахування в інтегрованій картці в автоматичному режимі пені з податку на додану вартість в сумі 160 766,14 грн. та зобов`язання відповідача виключити з інтегрованої картки платника пеню з податку на додану вартість в сумі 160 766,14 грн.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Волинській області на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1921,00 грн., сплачений відповідно до квитанції №13 від 07.06.2019 року (а.с.2).

Керуючись статтями 243 ч. 3, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Волинській області щодо нарахування в інтегрованій картці фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 в автоматичному режимі пені з податку на додану вартість в сумі 160 766,14 грн. (сто шістдесят тисяч сімсот шістдесят шість грн. 14 коп.).

Зобов`язати Головне управління ДФС у Волинській області виключити з інтегрованої картки платника фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 пеню з податку на додану вартість в сумі 160 766,14 грн. (сто шістдесят тисяч сімсот шістдесят шість грн. 14 коп.).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 4, ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна грн. 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя О. О. Андрусенко

Повний текст судового рішення складено 16.09.2019 року.