Справа № 1.380.2019.004193
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2019-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1.380.2019.004193
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Кузана Р.І., розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Львівській області до Приватного підприємства «ВІКТОРІ А» про стягнення заборгованості з рахунків у банках, -

в с т а н о в и в :

Головне управління ДФС у Львівській області (місцезнаходження: 79003, Львівська область, м.Львів, вул.Стрийська, 35, ) (далі позивач, ГУ ДФС у Львівській області) звернулося до суду з позовом до Приватного підприємства «ВІКТОРІ А» (місцезнаходження: 79034, м.Львів, вул.Лисеницька, 19/16, ) (далі відповідач, ПП «ВІКТОРІ А»), в якому просить стягнути з відповідача грошові кошти до бюджету в розмірі 286265,92 грн., які знаходяться на рахунках в банках та інших фінансових установах, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач включений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, перебуває на обліку в органах доходів і зборів та є платником податків і зборів, передбачених Податковим кодексом України. Станом на 12.07.2019 податковий борг відповідача становить 286265,92 грн. Як зазначає позивач, такий борг виник у зв`язку із несплатою у встановлений законом строк узгодженого грошового зобов`язання з: податку на прибуток у розмірі 1020,00 грн., акцизному податку у розмірі 6800,00 грн. та податку на додану вартість у розмірі 279043,92 грн. Оскільки платником не вживаються заходи щодо погашення заборгованості, просить стягнути таку у судовому порядку.

Ухвалою судді від 21.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами 11.09.2019.

Сторони належним чином повідомлялися про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Надісланий рекомендованою кореспонденцією відповідачу за адресою, яка зазначена в позовній заяві, копія ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження в адміністративній справі, повернулася з відміткою поштового відділення на конверті від 03.09.2019 про повернення у зв`язку із іншими причинами, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення.

Відповідно до ч.11 ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Станом на момент розгляду цієї справи, жодних заяв по суті справи на адресу суду не надходило.

Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Відповідач ПП «ВІКТОРІ А» зареєстроване як юридична особа (), що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 17.07.2019 №. Місцезнаходження відповідача: 79034, м.Львів, вул.Лисеницька, 19/16.

Згідно з інформацією щодо розрахункових рахунків ПП «ВІКТОРІ А» () станом на 16.07.2019, у відповідача наявні відкриті рахунки в установах банків. (а.с.13)

Згідно з довідкою Головного управління ДФС у Львівській області №36511/10/52.17-11 від 23.07.2019 та розрахунком недоїмки по податковим зобов`язанням, податковий борг ПП «ВІКТОРІ А» становить 286863,92 грн. та складається з:

- податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 1020,00 грн., який виник на підставі податкового повідомлення-рішення № від 14.05.2016 у розмірі 1020,00 грн.;

- акцизного податку на пальне у розмірі 6800,00 грн., який виник на підставі податкового повідомлення-рішення № від 23.10.2017 на суму 680,00 грн., податкового повідомлення-рішення № від 17.10.2018 на суму 2040,00 грн. та податкового повідомлення-рішення № від 07.05.2019 на суму 4080,00 грн.;

- податку на додану вартість в розмірі 279043,92 грн., який виник на підставі податкової декларації з податку на додану вартість № від 19.04.2016 в сумі 598,00 грн., податкового повідомлення-рішення № від 19.04.2016 у розмірі 235276,00 грн. (в т.ч. 188221,00 грн. основного платежу та 47055,00 грн. штрафних санкцій), податкового повідомлення-рішення № від 24.017.2018 на суму 60,00 грн.

Окрім цього, у зв`язку з несплатою позивачем у встановлені законодавством строки грошового зобов`язання, контролюючим органом нараховано пеню по податку на прибуток у сумі 43109,92 грн.

Суд встановив, що податкове повідомлення-рішення № від 19.04.2016 оскаржувалось в адміністративному порядку. Так, рішенням Державної фіскальної служби України про результати розгляду скарги №18573/6/99-99-11-01-02-25 від 29.08.2016 залишено без змін податкове повідомлення-рішення № від 19.04.2016, а скаргу без задоволення.

Відповідачу направлялась податкова вимога форми «Ю» №40449-17 від 30.03.2018. З часу направлення податкової вимоги податковий борг відповідач в повному обсязі не погасив.

Відтак, суми грошових зобов`язань відповідача є узгодженими та у встановлені законом строки не сплачені, тобто визнаються сумою податкового боргу у відповідності до підп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України встановлений обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України.

Відповідно до підп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України, платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За змістом п.41.2 ст.41 Податкового кодексу України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Відповідно до п.41.1 цієї статті, контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Згідно з підп.14.1.39 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підп.14.1.156 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з підп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 20.1.28 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених вказаним Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному вказаним Кодексом.

Згідно з п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у п.п. 54.3.1-54.3.6 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган, у відповідності до вимог п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України, надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Відповідно до п.59.5 ст.59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Тобто податкова вимога є дійсною протягом усього терміну безперервного існування податкового боргу платника податків з моменту його утворення до моменту, зокрема, повного погашення податкового боргу платником за всіма видами податків і зборів.

Відповідачу направлялась податкова вимога форми «Ю» №40449-17 від 30.03.2018. З часу надіслання податкової вимоги податковий борг відповідачем не був погашений в повному обсязі.

Згідно з п.п.95.1, 95.2 ст.95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до п.95.3 ст.95 Податкового кодексу України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Докази вжиття відповідачем заходів щодо погашення податкової заборгованості в сумі 286265,92 грн. в матеріалах справи відсутні.

Станом на дату розгляду справи податковий борг відповідача перед бюджетом в сумі 286265,92 грн. непогашений. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю, стягнувши з рахунків відповідача та з рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість на користь бюджету кошти в сумі 286265,92 грн.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Судові витрати відповідно до ст.139 КАС України стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10,13, 14, 72-77, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, підп.15 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

позов Головного управління ДФС у Львівській області до Приватного підприємства «ВІКТОРІ А» про стягнення заборгованості з рахунків у банках задовольнити повністю.

Стягнути до бюджету з Приватного підприємства «ВІКТОРІ А» (місцезнаходження: 79034, м.Львів, вул.Лисеницька, 19/16, ) кошти які знаходяться на рахунках в банках та інших фінансових установах, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів в розмірі 286265,92 грн.

Судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складене та підписане 16.09.2019.

Суддя Р.І. Кузан