Справа № 640/7121/19
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/7121/19 Суддя (судді) першої інстанції: Вєкуа Н.Г.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Сорочка Є.О.,

Шурка О.І.,

за участі секретаря судового засідання Біднячук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (ПАТ «Укрексімбанк») на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.07.2019 у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (ПАТ «Укрексімбанк») до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич Оксани Федорівни, треті особи: Міністерство юстиції України, Товариство з обмеженою відповідальністю «БСД-1», про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство «Державний експотрно-імпортний банк України» звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич Оксани Федорівни, треті особи: Міністерство юстиції України, Товариство з обмеженою відповідальністю «БСД-1», в якому просило:

- визнати протиправною бездіяльність приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич Оксани Федорівни з невчинення реєстраційних дій, результатом яких буде скасування державної реєстрації (записів) припинень обтяжень, іпотек в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (нежилі приміщення в літ. А загальною площею 3 904,9 кв. м., підземний паркінг (в літ. А) загальною площею 409,60 кв.м.), яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Борисоглібська , буд. 3, та відповідне відновлення записів про обтяження та іпотеки, що були зареєстровані у зв`язку із укладенням між ПАТ «КБ «Актив-Банк» та АТ «Укрексімбанк» іпотечного договору № 151110Z24 від 27.01.2010;

- зобов`язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич Оксану Федорівну скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: записи про реєстрацію припинення іпотек, які (іпотеки) мали номери записів про іпотеку 14921495, 14919192; записи про реєстрацію припинення обтяжень, які (обтяження) мали номери записів про обтяження: № 14921286, № 14920683, № 14918698;

- зобов`язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич Оксану Федорівну відновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: записи про іпотеку 14921495, 14919192; записи про обтяження: № 14921286, №14920683, № 14918698.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.07.2019 задоволено клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі. Закрито провадження у справі № 640/7121/19 та роз`яснено позивачу, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції господарського суду.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» (ПАТ «Укрексімбанк») подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції про закриття провадження у справі та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У судовому засіданні представники апелянта підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила залишити ухвалу суду першої інстанції про закриття провадження у справі без змін.

Представники третіх осіб у судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції, закриваючи провадження у даній справі, дійшов висновку про те, що даний спір виходить за межі публічно-правових відносин, оскільки стосується безпосередньо особистого майнового інтересу позивача, а з матеріалів справи вбачається наявність спору про речове право на предмет іпотеки , з огляду на що, розгляд даної справи не належить до компетенції адміністративних судів.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваній ухвалі, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом; 6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; 8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності; 9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб; 10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб; 11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за винятком спорів, пов`язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю; 12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень»; 13) спорах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".

Згідно з приписами п. п. 1, 2 ст. 4 КАС України, адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи;

У свою чергу, п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України визначає, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, вищенаведеними положеннями КАС України визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Так, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Разом з тим, при віднесенні спору до тієї чи іншої юрисдикції, важливо враховувати, що публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад, а участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий.

Проте, сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ, необхідно виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

На відміну від зазначеного, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювала свою правову позицію щодо правил розмежування предметної юрисдикції, а також критеріїв, які при цьому потрібно враховувати.

Як вбачається з матеріалів справи за доводів Публічного акціонерного товариства «Державний експотрно-імпортний банк України», викладених в позовній заяві, спірні правовідносини стосуються майнових інтересів та пов`язані з реалізацією позивачем власних прав та обов`язків на майно, що є предметом іпотеки за іпотечним договором від 27.01.2010 № 151110Z24, оскільки такі вимоги пов`язані із вирішенням спору про право власності на вказане вище майно, з урахуванням того, що позивачем заявлено до господарського суду міста Києва позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «БСД-1», приватного нотаріуса Данич О.Ф. (відповідача у даній справі) про визнання протиправними дій ТОВ «БСД-1» щодо звернення до нотаріуса Данич О.Ф. із заявами про вчинення реєстраційних дій, що мають наслідком припинення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про іпотеки та заборони, накладені на нерухоме майно в зв`язку з укладенням Іпотечного договору від 27.01.2010 № 151110Z24, та скасування рішення приватного нотаріуса Данич О.Ф. про припинення записів про іпотеки та заборони.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV. Статтею 26 вказаного Закону визначено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 14.06.2019 відкрито провадження у справі № 910/7646/19.

Суд першої інстанції, визначаючи характер спору, суб`єктний склад правовідносин, предмет та підстави заявлених вимог, звернув в оскаржуваній ухвалі увагу на те, що з тексту позову поданого позивачем до господарського суду міста Києва, слідує, що обґрунтовуючи розгляд позову в порядку господарського судочинства, ПAT «Укрексімбанк» наголошує, що позов стосується захисту порушеного права іпотекодержателя на нерухоме майно, тобто, між сторонами наявний спір, який виник із майнових відносин приватноправового характеру та існування якого нерозривно пов`язане з відповідними реєстраційними діями.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень/відновлення попередніх є способом захисту цивільних прав та інтересів.

У даному ж випадку, спірні правовідносини виникли між учасниками справи у зв`язку з невиконанням договірних зобов`язань і реалізацією прав іпотекодержателя на предмет іпотеки - нерухоме майно, а отже, існує спір про право.

Предметом розгляду в цій справі є не стільки бездіяльність державного реєстратора, як суб`єкта, наділеного владно-управлінськими функціями, скільки питання законності припиненняобтяжень предмета іпотеки, та відповідні записи про це.

Тож, обгрунтованим є висновок суду першої інстанції при закритті провадження в даній справі про те, що позовні вимоги в зазначеній справі виходять із майнових відносин, стосуються особистого майнового інтересу позивача, а тому, вбачається наявність спору про речове право на предмет іпотеки згідно іпотечного договору від 27.01.2010 № 151110Z24.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки спір у цій справі не має публічно-правового характеру та не відповідає нормативному визначенню адміністративної справи, а тому, не підпадає під юрисдикцію адміністративних судів та має вирішуватися в порядку господарського судочинства. Слід звернути увагу також на те, що, у разі, якщо оскаржуються дії державного реєстратора щодо вчинення їх за заявами третьої особи, тобто, стосуються правовідносин, які виникли чи виникають між реєстратором та іншою особою, наявний спір про право між позивачем та іншою особою щодо нерухомого майна, який повинен розглядатися у порядку цивільного/господарського судочинства.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали правильно визначив характер спору, суб`єктний склад правовідносин, предмет та підстави заявлених вимог, з урахуванням чого, дійшов до вірного висновку про неналежність спору до адміністративної юрисдикції.

За таких обставин, апеляційна скарга є необґрунтованою, її доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому у її задоволенні необхідно відмовити, ухвала суду першої інстанції про закриття провадження у справі підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (ПАТ «Укрексімбанк») - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.07.2019 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді Я.М. Василенко

О.І. Шурко

Повний текст постанови складено 11.09.2019.