Справа № 810/781/16
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2019-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

12 вересня 2019 року

Київ

справа № 810/781/16

адміністративне провадження № К/9901/9891/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Юрченко В.П., суддів - Васильєвої І.А., Пасічник С.С., розглянувши у порядку письмового провадження
касаційну скаргуКиївської митниці Державної фіскальної служби України
на ухвалуШостого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2019 (колегія суддів: Кузьменко В.В., Василенко Я.М., Шурко О.І.)
у справі № 810/781/16
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бакарді-Мартіні Юкрейн»
доКиївської митниці Державної фіскальної служби України
провизнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бакарді-Мартіні Юкрейн» (далі - Товариство) звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Київської митниці Державної фіскальної служби України (далі - ДФС) про визнання протиправними та скасування рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 18.09.2015 № 125000011/2015/000247/1 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 19.09.2015 № 125130013/2015/00093.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 02.08.2016 (суддя - Харченко С.В.) позов задоволено. Рішення ДФС про коригування митної вартості товарів від 18.09.2015 № 125000011/2015/000247/1 визнано протиправним та скасовано. Рішення ДФС про відмову у прийнятті митної декларації, оформлене карткою відмови від 19.09.2015 № 125130013/2015/00093 визнати протиправним та скасовано.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляцій скаргу.

Встановивши, що апеляційна скарга подана до суду першої інстанції задля її направлення до суду апеляційної інстанції більше аніж через рік з часу ухвалення судом першої інстанції постанови, суд апеляційної інстанції, керуючись частиною другою статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), ухвалою від 20.02.2019 відмовив у відкритті апеляційного провадження.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду апеляційної інстанції відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить її скасувати справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції. В мотивах зазначає, що суд апеляційної інстанції в порушення вимог статті 299 КАС України відразу постановив ухвалу про відмову у відкритті провадження не залишивши, при цьому, апеляційну скаргу відповідача без руху. Хоча відповідач був проінформований про розгляд судом першої інстанції даної справи, але кінцеве рішення, за наслідком такого розгляду, яке було, до того ж, здійснено судом в порядку письмового провадження, отримав лише 29.12.2018, що вказує про не пропущення ним річного строку звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою.

В письмовому відзиві на вказану касаційну скаргу, яка надійшла до Верховного Суду поставлено питання про залишення її без задоволення, а оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та правильність застосування ним норм процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги, з таких підстав.

Перегляд судових рішень в апеляційному порядку, передбачено Розділом ІІІ Главою 1 КАС України, де частиною першою статті 293 вказано про можливість оскарження рішення суду першої інстанції.

Згідно із частинами першою та другою статті 298 КАС України апеляційна скарга реєструється у день її надходження до суду апеляційної інстанції та не пізніше наступного дня передається судді-доповідачу, визначеному в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження передбачені в статті 299 КАС України. У відповідності із положеннями якої (частини друга та третя) незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга прокурора, суб`єкта владних повноважень подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання апеляційної скарги суб`єктом владних повноважень у справі, про розгляд якої він не був повідомлений або до участі в якій не був залучений, якщо суд ухвалив рішення про його права та (або) обов`язки.

Питання про відмову у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів після надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Тобто, наведеними приписами врегульовано процедурні питання можливості оскарження рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Так, предметом касаційного оскарження є ухвала суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження, яка постановлена судом апеляційної інстанції, у зв`язку із встановленою обставиною пропуску річного строку звернення з апеляційною скаргою на рішення суду.

При цьому Верховний Суд вважає за необхідне зазначити, що передумовами за яких суд апеляційної інстанції може відразу постановити таку ухвалу, як це передбачено в статті 299 КАС України, є: 1) апеляційна скарга подається прокурором, суб`єктом владних повноважень після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення; 2) суб`єкт владних повноважень у справі був повідомлений, про розгляд справи; 3) суб`єкт владних повноважень у справі був залучений до участі в справі.

Як вбачається з матеріалів справи постанова суду першої інстанції датована 02.08.2016. Про наявну справу відповідач був проінформований, з огляду на його письмові заперечення (а.с.31-47), клопотання про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.109, 132) та безпосередньо його участь в судових засіданнях (а.с.110-111). При цьому, сам відповідач подав до суду першої інстанції клопотання про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження. З урахуванням чого, доводи відповідача в касаційній скарзі про те, що лише був обізнаний про існування такої справи вважаються Судом касаційної інстанції необґрунтованими.

Таким чином, наведена свідчить про те, що дві із трьох умов, передбачених частиною другою статті 299 КАС України, мали місце задля можливості судом апеляційної інстанції постановити спірну в касаційному порядку ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Разом з тим перша умова, від якої залежить відлік річного строку, в належний спосіб не була встановлена, а тому і не перевірена судом апеляційної інстанції. На користь таким висновкам, слугують факти відсутності посилань в постанові Київського окружного адміністративного суду від 02.08.2016 про дату його складання. При цьому не встановлено обставину оприлюднення та набрання законної сили рішення суду першої інстанції згідно інформації, що розміщена в Єдиному держаному реєстрі судових рішень та факту отримання копії рішення позивачем (а.с.151 на звороті).

З огляду на те, що суд апеляційної інстанції не виявив всіх необхідних умов, передбачених в частині другі статті 299 КАС України, ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження, на думку Верховного Суду, постановлена передчасно, а тому підлягає скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі. Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Київської митниці Державної фіскальної служби України задовольнити.

Ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2019 скасувати, а справу направити для продовження розгляду до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.П. Юрченко

І.А. Васильєва

С.С. Пасічник ,

Судді Верховного Суду