Справа № 824/799/19-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2019-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2019 р. м. Чернівці Справа № 824/799/19-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лелюка О.П., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Буковина Асфальт" до Головного управління ДФС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Буковина Асфальт" звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення.

Позивач просить суд визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС у Чернівецькій області №391/ФП від 08 липня 2019 року "Про проведення фактичної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю "Буковина Асфальт".

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначав, що оскаржуваний наказ є незаконним, оскільки у ньому контролюючим органом не конкретизовано підстави для проведення фактичної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю "Буковина Асфальт".

Ухвалою суду від 15 липня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше; встановлено строки для подання до суду заяв по суті справи.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому, посилаючись на підпункт 80.2.7 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, вказував, що фактична перевірка може проводитися у разі отримання в установленому законом порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.

Зазначав, що таку інформацію про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин було отримано від працівників податкової міліції Головного управління ДФС у Чернівецькій області.

На думку відповідача, якщо платник податку, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом не допуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки.

Відповідач вважає, що оскільки допуск до проведення фактичної перевірки позивача відбувся, а Головним управлінням ДФС у Чернівецькій області реалізовано свою компетенцію на проведення такої перевірки, то дії контролюючого органу щодо призначення та проведення перевірки не є такими, що порушують права позивача.

Позивачем було подано до суду відповідь на відзив, в якій зазначено, що відповідачем не надано доказів законності винесення оскаржуваного наказу, доказів наявності інформації, яка свідчить про можливі порушення ним законодавства, а саме яким чином та у який спосіб, та яким документом оформлено таку інформацію. Крім того, позивач вважає доводи відповідача щодо того, що у зв`язку із проведенням перевірки оскаржуваний наказ вичерпав свою дію, а тому не може бути скасований, помилковими, оскільки згідно норм Кодексу адміністративного судочинства України право на судовий захист пов`язане із самою протиправністю оскаржуваного рішення і не ставиться в залежність від наслідків його реалізації.

Відповідачем було подано до суду заперечення, в яких вказано, що інформацію про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин було отримано від працівників податкової міліції Головного управління ДФС у Чернівецькій області відповідно до службової записки №486/вн/24-13-21-05 від 21 червня 2019 року заступника начальника - начальника ВОВЕЗ ОУ Головного управління ДФС у Чернівецькій області підполковника міліції Р.Стрілецької.

Відповідач наголошував на тому, що оскільки фактичну перевірку позивача проведено, тобто контролюючими органом реалізовано право на проведення такої перевірки, то правові наслідки оскаржуваних позивачем дій є вичерпаними, а тому на думку відповідача, задоволення позову не може призвести до відновлення порушених прав позивача. Зазначав, що після проведення перевірки права платника податків порушують лише наслідки проведення відповідної перевірки.

Згідно статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Беручи до уваги зміст наведених норм та відсутність клопотань сторін про розгляд справи в судовому засіданні за їх участю, суд вважає за можливе розглянути дану справу за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження в межах строку, визначеного статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що листом №К486/вн/24-13-21-05 від 21 червня 2019 року заступник начальника - начальника ВОВЕЗ ОУ ГУ ДФС у Чернівецькій області підполковник податкової міліції Р. Стрілецька повідомила Головне управління ДФС у Чернівецькій області про те, що при візуальному огляді виробничих потужностей товариства з обмеженою відповідальністю "Буковина Асфальт" було встановлено присутність 12 працівників. Згідно ЦБД «Податковий блок» у трудових відносинах з товариством перебувають лише 11 найманих працівників, при чому серед них є директор та головний бухгалтер, які на момент відвідування були відсутні на території. Просила розглянути питання щодо організації та проведення фактичної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю "Буковина Асфальт".

На підставі підпунктів 20.1.2, 20.1.4, 20.1.6, 20.1.8, 20.1.9, 20.1.11, 20.1.12, 20.1.13, 20.1.14, 20.1.15 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75, підпунктів 80.2.2, 80.2.7 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, 08 липня 2019 року Головним управлінням ДФС у Чернівецькій області прийнято наказ №391/фп, згідно якого працівниками Головного управління ДФС у Чернівецькій області проведено фактичну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю "Буковина Асфальт", за адресою Чернівецька область, Новоселицький район, с. Магала, вул. Комунальників, 8, з 08 липня 2019 року, тривалістю 10 діб, з питань дотримання вимог Податкового кодексу України в частині здійснення господарської діяльності, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Не погоджуючись із вказаним наказом, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Вирішуючи спір, суд вважає за необхідне вказати таке.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України №2755-VI від 02 грудня 2010 року (далі -ПК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Статтею 75 ПК України визначені види перевірок.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки визначений статтею 80 ПК України.

Відповідно до пункту 80.1 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Згідно пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

80.2.1. у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів;

80.2.2. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;

80.2.3. письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування;

80.2.4. неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками;

80.2.5. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального;

80.2.6. у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3;

80.2.7. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.

Таким чином, однією з підстав для прийняття наказу про проведення контролюючим органом фактичної перевірки є отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації (підпункт 80.2.7 пункту 80.2 статті 80 ПК України).

Підпунктом 83.1.2 пунктом 83.1 статті 83 ПК України визначено, що для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є податкова інформація.

Згідно підпункту 14.1.171 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкова інформація - у значенні, визначеному Законом України "Про інформацію".

Статтею 16 Закону України «Про інформацію» передбачено, що податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб`єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України.

З метою вдосконалення взаємодії між структурними підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків наказом Державної фіскальної служби України від 31 липня 2014 року №22 затверджено Методичні рекомендації щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків (далі - Методичні рекомендації).

Методичні рекомендації щодо порядку взаємодії між підрозділами органів ДФС при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків (далі - Методичні рекомендації) розроблено відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) та рекомендовано для застосування посадовими (службовими) особами органів ДФС (з урахуванням визначених статтею 19- 1 Кодексу функцій) при організації, проведенні та реалізації матеріалів документальних перевірок платників податків з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи ДФС, а також фактичних перевірок щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про обіг та оподаткування підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства стосовно укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до підпункту 1.1 розділу І Методичних рекомендацій з метою забезпечення належної взаємодії між працівниками органів ДФС відповідно до цього наказу створюються постійно діючі координаційні робочі групи, що беруть участь в організації, проведенні та реалізації матеріалів документальних перевірок платників податків. Координаційні робочі групи включають групу Податкового контролю та Інформаційно-аналітичну групу. До складу групи Податкового контролю входять фахівці підрозділів аудиту, податків і зборів з фізичних осіб та боротьби з відмиванням доходів, одержаних злочинним шляхом. До складу Інформаційно-аналітичної групи входять фахівці підрозділів: аудиту (координатор групи при проведенні перевірок юридичних осіб та їх відокремлених підрозділів, представництв іноземних компаній); податків і зборів з фізичних осіб (координатор групи при проведенні перевірок платників податків на доходи фізичних осіб та платників податків - фізичних осіб); юридичного; податків і зборів з юридичних осіб; боротьби з відмиванням доходів, одержаних злочинним шляхом; моніторингу доходів та обліково-звітних систем; інформаційних технологій; контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів; погашення боргу; оперативних підрозділів.

Згідно підпункту 1.2.2 пункту 1.2 розділу І Методичних рекомендацій при організації проведення документальної позапланової (крім перевірок, визначених у підпункті 1.2.3 цього пункту) або фактичної перевірки обґрунтовані пропозиції щодо необхідності її проведення оформлюються доповідною запискою (висновком) за підписом керівника відповідного структурного підрозділу, який має інформацію, що може слугувати підставою для проведення документальної позапланової або фактичної перевірки відповідно до чинного законодавства.

Абзацом і) підпункту 2.1.1 пункту 2.1 розділу ІІ Методичних рекомендацій передбачено, що під час фактичних перевірок підрозділ органу ДФС, який здійснює (очолює) таку перевірку, забезпечує проведення доперевірочного аналізу діяльності платника з опрацюванням інформації, наведеної у підпунктах а, б, д, є, ж, та і, а саме - іншої інформації щодо платника податків, у тому числі отриманої від структурних підрозділів Інформаційно-аналітичної групи, яка може бути використана під час проведення доперевірочного аналізу, з метою визначення можливих ризиків порушень платником податків чинного законодавства та питань, що підлягають першочерговій перевірці.

Відповідно до підпункту 2.1.5 пункту 2.1 розділу ІІ Методичних рекомендацій у разі отримання оперативним підрозділом інформації про порушення суб`єктом господарювання податкового, валютного та іншого законодавства зазначений підрозділ у межах компетенції здійснює перевірку такої інформації та у разі підтвердження податкових ризиків передає її разом із напрацьованими матеріалами до підрозділу групи Податкового контролю для розгляду та опрацювання під час проведення документальної планової (позапланової) чи фактичної перевірки.

Підрозділ групи Податкового контролю проводить аналіз отриманої інформації та реалізує її під час проведення документальної планової або позапланової перевірки чи фактичної перевірки.

Судом встановлено, що інформацію про використання позивачем праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин було отримано Головним управлінням ДФС у Чернівецькій області листом №К486/вн/24-13-21-05 від 21 червня 2019 року заступника начальника - начальника ВОВЕЗ ОУ ГУ ДФС у Чернівецькій області підполковника податкової міліції Р. Стрілецької.

Тобто, працівниками Головного управління ДФС у Чернівецькій області проведено фактичну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю "Буковина Асфальт" на підставі отримання інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин.

Оскільки відповідачем було отримано лист з податкової міліції, в якому повідомлено про встановлення у позивача 12 працівників, серед яких у трудових відносинах з товариством перебувають лише 11 найманих працівників, суд приходить до висновку про наявність правових підстав у відповідача для прийняття на підставі підпункту 80.2.7 пункту 80.2 статті 80 ПК України наказу про проведення фактичної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю "Буковина Асфальт".

Відтак, при прийнятті оскаржуваного наказу від 08 липня 2019 року №391/фп відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У позовній заяві позивач вказує про відсутність в оскаржуваному наказі конкретизації підстав для проведення фактичної перевірки.

Між тим, саме по собі не зазначення в оскаржуваному наказі про вказаний вище лист, за фактичної наявності такого, не свідчить про незаконність прийнятого на його підставі наказу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість даного позову.

Поряд з цим, щодо доводів відповідача про неможливість оскарження позивачем спірного наказу та доводів позивача про протилежне з посиланням на низку судових рішень суду касаційної інстанції, то такі з огляду на викладений вище висновок про законність оскаржуваного наказу не мають значення для правильного вирішення спору.

Крім цього, щодо доводів сторін та наданих доказів відносно обставин, які відбулись після прийняття оскаржуваного наказу, то такі суд не бере до уваги, оскільки вони виходять за межі спірних правовідносин та предмету спору.

Згідно частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статей 74 -76 Кодексу адміністративного судочинства України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно частин першої - третьої статі 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що відповідач як суб`єкт владних повноважень довів правомірність оскаржуваного позивачем наказу. Натомість доводи позивача, з огляду на вище викладене, є безпідставними та не свідчать про обґрунтованість позову, а тому такий задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю "Буковина Асфальт" до Головного управління ДФС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 вересня 2019 року.

Повне найменування учасників справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "Буковина Асфальт" (Чернівецька область, Новоселицький район, с. Магала, вул. Комунальників, буд. 8),відповідач - Головне управління ДФС у Чернівецькій області (м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, буд. 200-А).

Суддя Лелюк О.П.