Справа № 280/4430/19
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2019-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ АДМІНІСТРАТИВНОГО ПОЗОВУ

12 вересня 2019 рокуСправа № 280/4430/19 м.Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Новікова І.В., розглянувши заяву Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову у справі

за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Головного управління Держпраці у Запорізькій області (69032, м.Запоріжжя, Північне шосе, 25)

ВСТАНОВИВ:

10 вересня 2019 року до Запорізького кружного адміністративного суду, до подання позовної заяви, надійшла заява Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій заявник просить суд зупинити дію постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №10 ДФС-ФС від 15.08.2019 до набрання рішенням суду законної сили у справі за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу.

В обґрунтування заяви позивач посилається на те, що він не погоджується з правомірністю прийняття відповідачем постанови Головного управління Держпраці у Запорізькій області від 15.08.2019 №10 ДФС-ФС, якою на позивача накладено штраф в розмірі 125190,00 грн., у зв`язку з чим планує звертатися до суду. Проте, оскільки звернення до суду не зупиняє дію постанови про стягнення штрафу, то існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, у вигляді примусового стягнення грошових коштів у разі не вжиття заходів забезпечення позову, а також накладення арешту на кошти позивача та стягнення виконавчого збору, тощо.

За правилами частини 1 статті 154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, суддя розглянув заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та додані до нього письмові докази, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню, з огляду наступне.

Відповідно до ч.1 ст.150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно із ч.2 ст.150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За приписами частини 1 статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (ч.2 ст.151 КАС України).

Отже, статтею 151 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних обставин, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Суд зазначає, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Тобто інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (постанова Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006).

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що постановою Головного управління Держпраці у Запорізькій області від 15.08.2019 №10 ДФС-ФС на позивача накладено штраф в розмірі 125190,00 грн. та зобов`язано його сплатити до 15.09.2019.

Суд приходить до висновку, що оскільки позивач не погоджується з правомірність прийняття постанови про накладення штрафу, то стягнення штрафу в примусовому порядку може призвести до того, що в разі задоволення судом позовних вимог за результатами розгляду адміністративної справи, позивачу доведеться докласти значних зусиль та витрат для відновлення порушеного права, у тому числі щодо повернення примусово стягнутих коштів, зокрема шляхом можливого ініціювання інших судових проваджень.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що належним способом забезпечення адміністративного позову є зупинення стягнення за виконавчим документом постановою про накладення штрафу уповноваженими особами від 15.08.2019 №10 ДФС-ФС, що видана Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області.

Інші способи забезпечення позову про які просив позивач не узгоджується з завданнями інституту забезпечення позову, у зв`язку з чим задоволенню не підлягають.

За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання про забезпечення адміністративного позову та наявність підстав для його часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 150-157, 241, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про забезпечення позову задовольнити частково.

Зупинити стягнення за виконавчим документом постановою про накладення штрафу уповноваженими особами від 15.08.2019 №10 ДФС-ФС, що видана Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області, до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 15.08.2019 №10 ДФС-ФС.

В задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Роз`яснити ФОП ОСОБА_1 , що відповідно до п.1 ч.8 ст.157 КАС України, заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позову, скасовуються судом також у разі неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини другої статті 153 цього Кодексу.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені ст.ст. 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Новікова