Справа № 640/14601/19
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2019-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 вересня 2019 року № 640/14601/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кармазіна О.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомМіністерства внутрішніх справ України»
до третя особаМіністерства юстиції України Крупельницький Дмитро Геннадійович
про визнання протиправною та скасування постанови,-
В С Т А Н О В И В:

Міністерство внутрішніх справ України (01024, м. Київ, вул. Богомольця, 10, код ЄДР: 00032684) (далі - позивач, МВС України) звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13, код ЄДР: 00015622) (далі - відповідач, МЮУ) в якому, з урахуванням ухвали суду від 13.09.2019 про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови від 07.06.2019 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 16 692,00 грн. у виконавчому провадженні № 59288973, просить суд визнати протиправною та скасувати:

постанову державного виконавця від 24.06.2019 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у розмірі 261,30 грн. у виконавчому провадженні № 59288973.

Позиція позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04.01.2019, винесеного у справі № 560/4213/18, МВС України затверджено висновок від 12.04.2019 про призначення третій особі одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850.

Натомість, 07.06.2019 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сидоренком Р.Г. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 59288973 на підставі виконавчого листа № 560/4213/18, виданого 13.05.2019 Хмельницьким окружним адміністративним судом про зобов`язання МВС України прийняти рішення (висновок) про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015.

Звертає увагу суду на те, що про фактичне виконання рішення суду, було повідомлено державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України листом МВС України від 02.07.2019 № 12/6-3160, до якого долучило копію висновку від 12.04.2019.

Разом з тим, як зазначає представник МВС України, не зважаючи на фактичне виконання МВС України зазначеного рішення суду, державним виконавцем винесено постанову від 07.06.2019 про стягнення виконавчого збору у розмірі 16 692,00 грн. та постанову від 24.06.2019 про стягнення витрат виконавчого провадження у розмірі 261,30 грн. за виконавчим провадженням № 59288973 (копії постанов додаються).

На думку МВС України, зазначені постанови прийняті відповідачем протиправно, оскільки МВС України виконало рішення суду до відкриття виконавчого провадження, у зв`язку з чим, представник позивача просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Позиція відповідача.

Відповідач надав відзив до позовної заяви та просив відмовити у задоволенні позову, звертаючи увагу, що орган ДВС поніс витрати, пов`язані з організацією процесу виконання (поштові витрати, виготовлення документів, папір, копіювання, друк, канцтовари) , які за загальним правилом підлягають відшкодуванню.

Разом з тим, як зазначає відповідач, враховуючи додатково надані матеріали, 24.07.2019 державним виконавцем до ДКС України скеровано лист № 20.1/59288973/7 про повернення без подальшого виконання постанови від 24.06.2019 про стягнення витрат виконавчого провадження в сумі 261,30 грн. та постанови про стягнення виконавчого збору від 07.06.2019 в сумі 16692,00 грн.

12.08.2019 державним виконавцем винесена постанови про закінчення виконавчого провадження з підстав п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Процесуальні дії, вчинені у справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.08.2019 позовну заяву залишено без руху як таку, що подана без додержання вимог, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України), та встановлено строк для їх усунення.

В межах встановленого судом строку позивачем усунуто недоліки.

Ухвалою від 29.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду у судовому засіданні. Вказану справу вирішено розглядати за правилами ст. 287 КАС України.

Ухвалою суду від 13.09.2019 позовну заяву МВС України в частині позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця від 07.06.2019 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 16 692,00 грн. у виконавчому провадженні № 59288973 залишено без розгляду.

Відтак, предметом розгляду даного спору є правомірність прийняття відповідачем постанови від 24.06.2019 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у розмірі 261,30 грн. у виконавчому провадженні № 59288973.

За результатами судового засідання 13.09.2019 та на підставі ч. 3 ст. 194 КАС України розгляд справи продовжено у письмовому провадженні.

Встановлені судом обставини.

Розглянувши подані документи і матеріали, враховуючи пояснення позивача, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

04.01.2019 рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду м. Києва у справі № 560/4213/18 позов ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України задоволено частково, визнано протиправним рішення МВС України від 16 жовтня 2018 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням з 17.01.2018 інвалідності ІІ-ої групи, яке викладене у висновку про призначення одноразової грошової допомоги, відповідно до рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16.05.2018 по справі №822/1294/18 та письмовому повідомленні МВС України від 24.10.2018 №15/2-3917 та зобов`язано МВС України прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням з 17.01.2018 інвалідності ІІ - ої групи, відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24.03.2019 рішення Хмельницького окружного адміністративного суду м. Києва від 04.01.2019 у справі № 560/4213/18 залишено без змін.

13.05.2019 у справі № 560/4213/18 Хмельницьким окружним адміністративним судом м. Києва видано виконавчий лист.

На підставі вказаного виконавчого листа 07.06.2019 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сидоренком Романом Григоровичем розглянуто заяву ОСОБА_1 про примусове виконання та прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 59288973.

24.06.2019 відповідачем прийнято постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у розмірі 261,30 грн. у виконавчому провадженні № 59288973.

Позивач, вважаючи вказану постанову такою, що порушує його права та інтереси, звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції чинній на час прийняття спірної постанови) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

При цьому, ч. 1 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті (ч. 3 ст. 42 Закону).

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Питання організації виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню врегульовані також Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за № 489/20802 (у редакції чинній на момент прийняття оскаржуваної постанови) (далі - Інструкції № 512/5).

Згідно з п. 1 розділу VI Інструкції № 512/5 фінансування виконавчого провадження здійснюється за рахунок коштів виконавчого провадження, визначених статтею 42 Закону.

Якщо у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6, 8 частини першої статті 37 Закону, чи закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 6, 7, 9 - 15 частини першої статті 39 Закону, витрати виконавчого провадження не були стягнуті, державний виконавець виносить постанову про стягнення витрат виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини), в якій зазначає види та суми витрат виконавчого провадження, що здійснені у відповідному виконавчому провадженні. Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

Якщо у разі закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа витрати виконавчого провадження, які здійснювалися приватним виконавцем за рахунок власних коштів, не були стягнуті, приватний виконавець за потреби виносить постанову про стягнення витрат виконавчого провадження, яка підлягає виконанню в порядку, встановленому Законом та цією Інструкцією.

Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження надсилається сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Крім того, наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2830/5 «Про встановлення Видів та розмірів витрат виконавчого провадження» визначено види та розміри витрат виконавчого провадження, до яких належать: 1) виготовлення документів виконавчого провадження (папір; копіювання, друк документів; канцтовари), 2) пересилання документів виконавчого провадження (конверти; знаки поштової оплати (марки); послуги маркувальної машини; послуги поштового зв`язку), 3) послуги осіб, залучених до проведення виконавчих дій (експертів; зберігачів; перекладачів; суб`єктів оціночної діяльності-суб`єктів господарювання; суб`єктів господарювання та інших осіб, залучених у встановленому законом порядку до проведення виконавчих дій), 4) послуги поштового переказу стягувачу стягнених аліментних сум, 5) проведення розшуку боржника, його майна або розшуку дитини, 6) послуги перевезення, зберігання арештованого майна, у тому числі транспортування і зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику чи стоянці, 7) банківські послуги при операціях з іноземною валютою, 8) сплата судового збору, 9) плата за користування Єдиним державним реєстром виконавчих проваджень та після введення в дію статті 8 Закону України № 1404-VIII «Про виконавче провадження» плата за користування автоматизованою системою виконавчого провадження, 10) інші витрати виконавчого провадження, здійснені під час проведення виконавчих дій.

Згідно розділу ІІ наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2830/5 «Про встановлення Видів та розмірів витрат виконавчого провадження» розміри витрат виконавчого провадження, види яких зазначені у пунктах 1, 3, 6, 7, 10 розділу І Видів та розмірів витрат виконавчого провадження, визначаються відповідно до вартості товарів і послуг, зазначеної у відповідних договорах. Розміри витрат виконавчого провадження, види яких зазначені у пунктах 2, 4 розділу I Видів та розмірів витрат виконавчого провадження, визначаються згідно з тарифами Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта». Розміри витрат виконавчого провадження, види яких зазначені у пункті 9 розділу I Видів та розмірів витрат виконавчого провадження, визначаються відповідно до встановленого Міністерством юстиції України розміру оплати. Відповідні структурні підрозділи (спеціалісти) Міністерства юстиції України, головних територіальних управлінь юстиції, що відповідають за закупівлю товарів і послуг, протягом п`яти робочих днів з дати укладання договору про закупівлю товарів і послуг, визначених пунктами 1, 2, 3, 6, 7, 10 розділу I Видів та розмірів витрат виконавчого провадження, повідомляють Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції та відділи державної виконавчої служби про вартість закупівлі одиниці товару і послуги. На підставі наданої інформації державний виконавець визначає розмір витрат виконавчого провадження. Розміри витрат виконавчого провадження, які стягнуті до проведення процедури закупівлі відповідних товарів і послуг, визначаються на підставі вартості раніше придбаних товарів і послуг.

Отже, підсумовуючи викладені норми у сукупності, суд зазначає, що у постанові про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження обов`язково повинні бути зазначені види витрат та суми таких витрат виконавчого провадження.

Разом з тим, зі змісту оскаржуваної постанови від 24.06.2019 № 59288973 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження видно, що у ній зазначено про стягнення витрат на проведення виконавчих дій у сумі 261,30 грн.

Між тим, суд зазначає, що вказана постанова не містить складових видів з яких складаються витрати виконавчого провадження, остання містить лише загальне зазначено про витрати на проведення виконавчих дій у загальній сумі 261,30 грн.

Суд зазначає, що державним виконавцем у такій постанові не зазначено, з яких саме складових видів проведення виконавчих дій складається суми у розмірі 261,00 грн., чим порушено вимоги Інструкції № 512/5 та наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2830/5 «Про встановлення Видів та розмірів витрат виконавчого провадження».

Відтак, підсумовуючи викладене у сукупності, а також беручи до уваги те, що державним виконавцем у спірній постанові не зазначено види та розмірі витрат виконавчого провадження з яких складається сума 261,30 грн., суд приходить до висновку про протиправність постанови державного виконавця від 24.06.2019 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у розмірі 261,30 грн. у виконавчому провадженні № 59288973, а відтак така постанова підлягає скасуванню.

Згідно з. ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За правилами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У даному випадку відповідачем взагалі не надано належних доказів щодо правомірності прийняття ним постанови від 24.06.2019 про стягнення з боржника (МВС України) витрат виконавчого провадження у розмірі 261,30 грн. у виконавчому провадженні № 59288973.

На підставі вищевикладеного та керуючись положеннями ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, § 2 («Розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ») Глави 11 («Особливості позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справ»), ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Міністерства внутрішніх справ України (01024, м. Київ, вул. Богомольця, 10, код ЄДР: 00032684) задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця від 24.06.2019 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у розмірі 261,30 грн. у виконавчому провадженні № 59288973.

Відповідно до ч. 1 ст. 272 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. Відповідно до ч. 6 ст. 287 КАС України апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Суддя О.А. Кармазін