Справа № 420/3194/19
Суддя: Балан Я. В.
Дата ухвалення: 2019-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3194/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2019 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Балан Я.В., розглянувши у порядку письмового провадження, за наявними матеріалами, адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ладоград» до Головного управління ДФС в Одеській області, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Ладоград» до Головного управління ДФС в Одеській області, про:

визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 06.02.2019 року.

Адміністративний позов мотивовано наступним.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ладоград», вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки, на думку позивача, контролюючий орган дійшов помилкового висновку про порушення позивачем порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ, що призвело до завищення суми від`ємного значення на 2059203,00 гривень. Наголошувалося, що протиправність дій податкового органу, щодо відмови у прийнятті податкових накладних за звітний період: травень, червень, липень, серпень, вересень 2018 року, встановлена рішенням суду яке набрало законної сили. Крім того, оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято з порушенням встановленого Податковим Кодексом строку на його прийняття.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 30 травня 2019 року, вищезгадану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження по справі.

04 липня 2019 року, продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів.

15 серпня 2019 року закрито підготовче засідання по справі та призначено справу до судового розгляду суті.

У судове засідання, призначене на 12 вересня 2019 року, особи, які беруть участь у розгляді справи не з`явились. Про дату, час та місце розгляду справи належним чином та своєчасно повідомлялись.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

12 вересня 2019 року, через канцелярію Одеського окружного адміністративного суду, від представника позивача, надійшло клопотання про продовження розгляду справи у порядку письмового провадження (вх.№32781/19 від 12.09.2019р.)

Враховуючи положення ч.9 ст.205 КАС України, та клопотання представника позивача, розгляд справи здійснено судом без участі сторін у порядку письмового провадження.

У встановлений судом строк, відповідач надав відзив (вх.№ЕП/4564/19 від 20.06.2019р.) на позовну заяву (а.с.110-112).

Відзив обґрунтований наступним.

З матеріалів перевірки ТОВ «Ладоград», Головним управлінням ДФС в Одеській області було встановлено, що скаржником до складу податкового кредиту у р.16 «значення р.21 попереднього звітного (податкового періоду)» неправомірно включено суму ПДВ у розмірі 2059203,00 гривень, тоді як сума ПДВ в р.21 (сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду) у декларації з ПДВ за вересень 2018 року складає 0 гривень. Таким чином, на думку контролюючого органу, ТОВ «Ладоград» неправомірно було включено суму ПДВ до складу податкового кредиту у податковій звітності з ПДВ за звітний (податковий) період жовтень 2018 року, а тому, оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 06.02.2019 року, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 2059203,00 гривень є правомірним.

У відповіді на відзив Товариство з обмеженою відповідальністю «Ладоград» зазначає, що твердження контролюючого органу про те, що сума ПДВ в рядку 21 у декларації з податку на додану вартість за вересень 2018 року складає 0 гривень, є помилковими та не відповідають дійсності. Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду підтверджується наданими ТОВ «Ладоград» податковими деклараціями за травень, червень, липень, серпень, вересень 2018 року. Крім того, наголошувалося, оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте з порушенням строку для його прийняття майже не місяць, що у свою чергу є підставою для його скасування у судовому порядку (а.с.115-117).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ладоград», згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстроване 21.06.2011 року за №0042029. До основного виду діяльності товариства згідно код КВЕД відноситься: 68.20 Надання в оренду та експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (а.с.85-90).

12 грудня 2018 року, головним державним ревізор-інспектором відділу податків і зборів з юридичних осіб Південного управління у м. Одесі ГУ ДФС в Одеській області Мілевською Ганною, на підставі пунктів 20.1.4 стаття 20 розділу І Податкового кодексу України та у порядку пунктів 76.1, 76.3 статті 76 глави 8 розділу ІІ Податкового кодексу України, було проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «Ладоград» за звітний період жовтень 2018 року, та за результатами якої складено Акт №98/15-32-50-06/37759707 (а.с.13-15).

Відповідно до Акту №98/15-32-50-06/37759707 від 12 грудня 2018 року, перевіркою встановлено, що підприємством «Ладоград» у порушення вимог до пункту 4 розділу V «Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ» затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №21 від 28.01.2016 року, зареєстрованого у Міністерстві юстиції за №159/28289 від 29.01.2016 року, до складу податкового кредиту у рядок «значення рядку 21 попереднього звітного (податкового) періоду» неправомірно включено суму ПДВ у розмірі 2059203,00 гривень, тоді як сума ПДВ в рядку 21 (сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду) декларації з податку на додану вартість за вересень 2018 року складає 0 гривень.

28 грудня 2018 року, відповідно до п.86.7 та п.44.7 Податкового кодексу України, ТОВ «Ладоград» було подано контролюючому органу заперечення на Акт №98/15-32-50-06/37759707 від 12 грудня 2018 року (а.с.16-19).

06 лютого 2019 року, Головним управлінням ДФС в Одеській області, відповідно до пункту 54.3 статті 54, пункту 58.1 статті 58, п.76.1, п.76.3 ст.76 глави 8 розділу ІІ Податкового кодексу України, на підставі Акту перевірки №98/15-32-50-06/37759707 від 12 грудня 2018 року, висновку від 10 січня 2019 року, винесено податкове повідомлення-рішення №, яким ТОВ «Ладоград» зменшено від`ємне значення суми податку на додану вартість на 2059203,00 гривень (а.с.10).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ладоград» скористалось правом адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення № від 06 лютого 2019 року, та подало скаргу №25/02-1 від 25 лютого 2019 року (а.с.20-25).

24 квітня 2019 року, Державна фіскальна служба України, Рішенням про результати розгляду скарги №20192/6/99-99-11-04-12-25 ППР ГУ ДФС в Одеській області № від 06.02.2019 року залишено без змін, а скаргу ТОВ «Ладоград» без задоволення (а.с.26-28).

Не погоджуючись з рішенням контролюючого органу та податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюється Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Контролюючі органи згідно п.75.1 ст.75 ПК України мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Камеральною відповідно до п.75.1.1. п. 75.1 ст. 75 ПК України вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Законом України «»Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні №1797-VIII від 21.12.2016 року, підпункт 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 доповнено абзацом другим, відповідно до якого предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Суд зазначає, що камеральна перевірка є одним із способів реалізації контрольної функції податкового органу, шляхом якої здійснюється систематичний контроль за своєчасністю нарахування, відображення всіх відомостей, які впливають на правильність декларування платником податків, а також за своєчасністю сплати узгоджених сум грошових зобов`язань.

Відповідно до підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Статтею 46 Податкового кодексу України встановлено, що Податкова декларація, розрахунок, звіт - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно з підпунктом 49.18.1 пункту 49.18 статті 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Судом встановлено, що Рішенням Одеського окружного адміністративного суду по адміністративній справі №420/5650/18 від 09 січня 2019 року, бездіяльність ДПІ у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області, щодо неприйняття податкової звітності ТОВ «Ладоград» в електронному вигляді, а саме: податкових декларацій з податку на додану вартість за звітні періоди: травень, червень, липень, серпень 2018 року визнано протиправною. Зобов`язано ДПІ у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області, прийняти датою отримання податні ТОВ «Ладоград» в електронному вигляді податкові декларації з податку на додану вартість, а саме: за звітний період травень 2018 року - датою 18.06.2018 року, за звітний період червень датою 19.07.2018 року, за звітний період липень датою 17.08.2018 року, за звітний період серпень 2018 року датою 18.09.2018 року (а.с.78-83).

Відповідно до ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судове рішення по адміністративній справі №420/5650/18 набрало законної сили 12 червня 2019 року.

Матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «Ладоград» у податкових деклараціях за травень 2018 року (а.с.39-40), червень 2018 року (а.с.46-47), липень 2018 року (а.с.54), серпень 2018 року (а.с.58), у рядку 21 «сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду» зазначалася сума податку на додану вартість 2059201,00 гривень.

У податкових деклараціях за вересень - жовтень 2018 року, ТОВ «Ладоград» у рядку 21 «сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду» вказано 2059203,00 гривень (а.с.63-64, 70-71).

Податкові декларації ТОВ «Ладоград» за вересень - жовтень 2018 року, були прийняті ГУ ДФС в Одеській області (Приморський район м. Одеси), що підтверджується Квитанціями №2, наявними у матеріалах справи (а.с.69-76).

Приписами підпункту 14.1.181 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, податковий кредит - це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов`язання звітного періоду, визначена згідно з цим законом.

Порядок формування податкового кредиту передбачений статтею 198 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Пунктом 198.2 статті 198 визначено, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Також, відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6. статті 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд критично ставиться до тверджень Головного управління ДФС в Одеській області, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Ладоград» неправомірно включено суму ПДВ у розмірі 2059203,00 гривень за жовтень 2018 року, тоді як сума ПДВ у рядку 21 декларації з ПДВ за вересень 2018 року, складає 0 гривень, оскільки дане твердження спростовується матеріалами справи, зокрема, наявними податковими деклараціями.

Крім того, відповідно до п.86.8 ст.86 Податкового кодексу, податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Як вбачається з оскаржуваного повідомлення-рішення, висновок про результати розгляду заперечень ТОВ «Ладоград» до акта перевірки був прийнятий 10 січня 2019 року, тобто, відповідно до п.86.8 статті 86 Податкового кодексу України, відповідач був зобов`язаний прийняти податкове повідомлення-рішення протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, податкове повідомлення-рішення було прийняте Головним управлінням ДФС в Одеській області 06 лютого 2019 року, тобто майже через місяць після розгляду заперечень ТОВ «Ладоград» на Акт перевірки.

Враховуючи, що закон пов`язує право податкового органу прийняти податкове повідомлення-рішення з наявністю акта перевірки, та відповідно встановлює граничні строки прийняття податкових повідомлень-рішень за наслідками складання такого акта, суд дійшов висновку, що контролюючий орган при прийнятті податкових повідомлень-рішень зобов`язаний дотримуватися, зокрема, строків прийняття податкових повідомлень-рішень, передбачених статтею 86 Податкового кодексу України за наслідками складання акта перевірки.

Оскільки, діючим законодавством не передбачено право органу доходів і зборів приймати податкові повідомлення-рішення на протязі більше ніж десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки, а за наявності заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків, у податкового органу відсутні повноваження приймати податкові повідомлення-рішення після спливу вказаного строку.

За приписами частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові по справі № 820/4167/17 від 12 березня 2019 року.

Крім того, згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

У пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» ЄСПЛ визначив, що «...адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, належних і достатніх доказів, що підтверджували б правомірність оскаржуваного рішення, у ході розгляду справи не надав.

Таким чином, на підставі ст. 8 КАС України, згідно якої усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст. 9 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з`ясувавши обставини у справі, перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ладоград» підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що під час подання позовної заяви ТОВ «Ладоград», сплачено судовий збір у розмірі 19210,00 гривень, згідно платіжного доручення №247 від 24 травня 2019 року, який підлягає відшкодуванню.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 173-183, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАДОГРАД» (65005, м. Одеса, вул. Грецька 44, каб.28, ) до Головного управління ДФС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська 5, ), про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 06.02.2019 року задовольнити.

Податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 06.02.2019 року визнати протиправним та скасувати.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАДОГРАД» (), понесені судові витрати у розмірі 19210,00 (дев`ятнадцять тисяч двісті десять) гривень.

Рішення набирає законної сили згідно статті 255 КАС України - після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду згідно статті 295 КАС України подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Одеський окружний адміністративний суд.

Суддя Балан Я.В.

.