Справа № 640/10039/19
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2019-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 вересня 2019 року

Київ

справа №640/10039/19

адміністративне провадження №П/9901/499/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Білак М.В.,

суддів: Губської О.А, Загороднюка А.Г., Калашнікової О.В., Соколова В.М.,

розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування наказу, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва як суду першої інстанції з адміністративним позовом до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати наказ голови Вищої кваліфікаційної комісії суддів України Козьякова С.Ю. № 163-к/тр від 10 травня 2019 року про звільнення позивача 11 травня 2019 року із посади головного спеціаліста сектору з питань доступу до публічної інформації, прийому та звернень громадян Вищої кваліфікаційної комісії суддів України «за вчинення дисциплінарного проступку - порушення присяги державного службовця, пункт 4 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу», поновити її на посаді головного спеціаліста сектору з питань доступу до публічної інформації, прийому та звернень громадян Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

- стягнути з Вищої кваліфікаційної комісії суддів України на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу із 16 січня 2019 року до дня поновлення на роботі із розрахунку 64718,20 грн за кожен місяць вимушеного прогулу з дня, наступного за 8 лютого 2019 року, коли відповідач був зобов`язаний звільнити позивача за власним бажанням, до відновлення на роботі. Станом на день звернення позивача до суду з позовною заявою відповідач зобов`язаний виплатити за чотири місяці вимушеного прогулу 258872,20 грн;

- стягнути з Вищої кваліфікаційної комісії суддів України на користь позивача на відшкодування заподіяної йому моральної шкоди в розмірі 776618,40 грн (в сумі середньомісячного заробітку за дванадцять місяців).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач на прохання позивача не звільнив її з посади за власним бажанням 8 лютого 2019 року, натомість протиправно звільнив з посади 11 травня 2019 року в зв`язку з порушенням присяги державного службовця, чим спричинив моральну шкоду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 червня 2019 року позовну заяву залишено без руху в зв`язку з її недоліками.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 серпня 2019 року справу №640/10039/19 передано на розгляд Верховного Суду, оскільки ця справа підсудна Верховному Суду, як суду першої інстанції відповідно до частини четвертої статті 22 КАС України.

Проте вказана справа не підлягає розгляду Верховним Судом, як судом першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 22 КАС України місцеві адміністративні суди (місцеві загальні суди як адміністративні суди та окружні адміністративні суди) вирішують адміністративні справи як суди першої інстанції, крім випадків, визначених частинами другою - четвертою цієї статті.

Згідно з частино четвертою статті 22 КАС України Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.

Особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів передбачені статтею 266 КАС України.

За змістом пунктів 2, 3 частини першої статті 266 КАС України правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ, зокрема, щодо законності актів, дій чи бездіяльності Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Водночас з огляду на особливий статус та повноваження Вищої кваліфікаційної комісії суддів України Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні не будь-які справи за участі вказаного суб`єкта владних повноважень, а лише справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності, прийняти/вчинених Вищою кваліфікаційною комісією суддів України на виконання повноважень, визначених Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до частин першої та третьої статті 92 вказаного Закону Вища кваліфікаційна комісія суддів України є державним органом суддівського врядування, який на постійній основі діє у системі правосуддя України.

Порядок роботи Вищої кваліфікаційної комісії суддів України визначається цим Законом.

Положеннями статті 93 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що Вища кваліфікаційна комісія суддів України:

1) веде облік даних про кількість посад суддів у судах, у тому числі вакантних;

2) проводить добір кандидатів для призначення на посаду судді, у тому числі організовує проведення щодо них спеціальної перевірки відповідно до закону та приймає кваліфікаційний іспит;

3) вносить до Вищої ради правосуддя рекомендацію про призначення кандидата на посаду судді;

4) вносить рекомендацію про переведення судді відповідно до цього Закону, крім переведення як дисциплінарної санкції;

5) визначає потреби у державному замовленні на професійну підготовку кандидатів на посаду судді у Національній школі суддів України;

6) затверджує форму і зміст заяви про участь у доборі кандидатів на посаду судді, анкети кандидата на посаду судді, порядок складення відбіркового іспиту та методику оцінювання його результатів, порядок проходження спеціальної підготовки кандидатів на посаду судді, порядок складення кваліфікаційного іспиту та методику оцінювання кандидатів, положення про проведення конкурсу на зайняття вакантної посади судді, порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання, порядок формування і ведення суддівського досьє (досьє кандидата на посаду судді) та інші процедури виконання Комісією її функцій;

7) проводить кваліфікаційне оцінювання;

8) забезпечує ведення суддівського досьє, досьє кандидата на посаду судді;

9) бере у межах компетенції участь у міжнародному співробітництві, у тому числі встановлює зв`язки з іноземними закладами, установами та організаціями, проектами міжнародної технічної допомоги, є бенефіціаром, реципієнтом міжнародної технічної допомоги, головним розпорядником міжнародної допомоги від іноземних держав, банків і міжнародних фінансових організацій;

10) здійснює інші повноваження, визначені законом.

Однак, як вбачається зі змісту позовних вимог та їх обґрунтування, правовідносини у справі між сторонами склались з приводу поновлення позивача на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Отже, такі дії Вищої кваліфікаційної комісії суддів України не стосуються її повноважень, передбачених Законом України «Про судоустрій і статус суддів» та не підсудні Верховному Суду як суду першої інстанції відповідно до статті 266 КАС України.

За таких обставин, Верховний Суд дійшов висновку, що оскільки позов не стосується повноважень Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, передбачених Законом України «Про судоустрій і статус суддів», то ця справа належить до виключної підсудності Окружного адміністративного суду міста Києва.

Це означає, що Окружний адміністративний суд міста Києва, передаючи матеріали цього позову до Верховного Суду на підставі пунктів 2 та 3 частини першої статті 29 КАС України, дійшов помилкового висновку про підсудність цього спору Верховному Суду.

За правилами пункту 2 частини першої статті 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Колегія суддів, враховуючи вимоги процесуального закону про недопустимість спорів про підсудність, коли адміністративна справа передається з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 29 КАС України, та повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана (стаття 30 КАС України), зазначає таке.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, можна зробити висновок, що йдеться про виключну підсудність цього спору Окружному адміністративному суду міста Києва, який може бути розглянутий Верховним Судом тільки як судом касаційної інстанції після розгляду справи по суті судом першої інстанції. Тобто, йдеться про різну інстанційну підсудність.

Тому, у цьому випадку правило, яке встановлено частиною першою статті 30 КАС України про заборону спору про підсудність між адміністративними судами, не порушується.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у прийнятті справи №640/10039/19 (провадження №П/9901/499/19) до провадження та передачу її до Окружного адміністративного суду міста Києва, оскільки в цьому випадку Верховний Суд за інстанційною підсудністю є судом касаційної інстанції.

На підставі викладеного, керуючись статтями 22, 29, 30, 248, 266 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті до провадження справи №640/10039/19 за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування наказу, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди.

Передати справу №640/10039/19 за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування наказу, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Великої Палати Верховного Суду.

...........................

...........................

...........................

...........................

...........................

М.В. Білак

О.А. Губська

А.Г. Загороднюк

О.В. Калашнікова

В.М. Соколов,

Судді Верховного Суду