Справа № 524/4888/19
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2019-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2019 року м. ПолтаваСправа № 524/4888/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Клочка К.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі - ГУПФ України в Полтавській області) про зобов`язання включити до страхового стажу період роботи на підприємстві МП "Скорость" з 25.06.1993 по 30.01.1995 відповідно до записів у трудовій книжці ОСОБА_1 ; зобов`язання здійснити перерахунок належної ОСОБА_1 пенсії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з метою з`ясування питання про можливість призначення пенсії за віком він у травні 2019 року звернувся до Кременчуцького ОУПФ із заявою про проведення перевірки наявних документів щодо підрахунку страхового стажу, заробітної плати та визначення права на пенсію. Однак, пенсійним органом на адвокатський запит від 11.06.2019 повідомлено про неможливість зарахування до страхового стажу для призначення пенсії за віком періоду роботи з 25.06.1993 по 30.01.1995 МП "Скорость", оскільки записи про прийняття та звільнення позивача з роботи засвідчені печаткою з написом "Українська Радянська Соціалістична Республіка". На переконання позивача, така позиція пенсійного органу порушує його право на призначення пенсії за віком, оскільки особою, відповідальною за ведення трудової книжки, є роботодавець, а відповідно до висновку Верховного Суду, наведеного у постанові від 7.02.2018 у справі №275/615/17, та обставина, що підприємство не змінило свою печатку новою після припинення СРСР, не робить документи, які засвідчені нею, неправдивими.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11.07.2019 адміністративну справу передано до Полтавського окружного адміністративного суду для розгляду по суті.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 13.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Крім того, цією ухвалою до участі у справі в якості другого відповідача залучено Кременчуцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області.

30.08.2019 до суду надійшов відзив ГУПФ України в Полтавській області, у якому представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність. Звертав увагу на те, що позивачем заява про призначення пенсії за віком до пенсійного органу не подавалась, а відтак відповідач вважав, що заявлені у цьому позові вимоги є передчасними.

Відповідно до приписів статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), зокрема, справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

У справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

6.09.2019 судом одержано відповідь на відзив, у якій позивач стверджував про безпідставність доводів відповідача та правомірність позовних вимог. Зазначив, що позиція пенсійного органу з приводу неможливості зарахування періоду роботи на підприємстві МП "Скорость" з 25.06.1993 по 30.01.1995 до стажу, який дає право на призначення пенсії за віком, викладена у листі Кременчуцького ОУПФ від 14.06.2019 вих. №138/02-09/10.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

6.05.2019 ОСОБА_1 звернувся до Кременчуцького ОУПФ із заявою, у якій просив провести перевірку наданих документів щодо підрахунку страхового стажу, заробітної плати, визначення права на пенсію для формування справи майбутнього пенсіонера.

Крім того, адвокатом Шаповал ОСОБА_2 . 11.06.2019 надіслано Кременчуцькому ОУПФ адвокатський запит, у якому, з огляду на надання правової допомоги ОСОБА_1 , викладено прохання провести процедуру оформлення трудової пенсії за віком ОСОБА_1 , а у разі відмови - надати письмову обґрунтовану відповідь.

Листом Кременчуцького ОУПФ від 14.06.2019 вих.№138/02-09/10 ОСОБА_3 повідомлено про неможливість зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи, який у трудовій книжці завірено печаткою УРСР.

Не погодившись з такою відповіддю, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5.11.1991 №1788-XII визначено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 12 цього Закону визначено, що право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документами про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пунктів 2.2 - 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. І лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Залученою до матеріалів справи копією трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 підтверджено, що у ній наявні записи від 25.06.1993 про прийняття на роботу механіком у МП "Скорость" та від 30.01.1995 про звільнення з роботи за власним бажанням /а.с. 17/.

Отже, період роботи ОСОБА_1 з 25.06.1993 по 30.01.1995 у МП "Скорость" підтверджено записами у трудовій книжці.

Доводи представника відповідача про те, що відповідні записи не можуть бути враховані при обчисленні стажу ОСОБА_1 для призначення пенсії за віком, оскільки їх засвідчено печаткою підприємства із зазначенням назви держави "Українська Радянська Соціалістична Республіка" суд визнає безпідставними, з урахуванням такого.

Суд зазначає, що особою, відповідальною за ведення трудових книжок, є роботодавець, а тому та обставина, що підприємство не змінило свою печатку новою після припинення СРСР, не робить документи, які засвідчені нею, неправдивими.

Аналогічний висновок щодо правозастосування наведений у постанові Верховного Суду від 7.02.2018 №275/615/17.

Наведені вище твердження відповідача не ґрунтуються на жодній нормі законодавства, оскільки положення Постанови Верховної Ради України від 11.05.1992 "Про заходи щодо забезпечення виконання вимог дозвільної системи" №2318-XII та Інструкції про порядок видачі дозволів на виготовлення печаток і штампів, затвердженої наказом МВС України від 18.10.1993 №643, не містять вказівок про нечинність фактично існуючих печаток та штампів та про обов`язок їх заміни.

За таких обставин, зважаючи на наявність у трудовій книжці позивача записів про прийняття на роботу МП "Скорость" та звільнення з роботи, що засвідчені підписом директора підприємства із зазначенням реквізитів наказів, на підставі яких вчинено ці записи, суд зазначає, що стаж роботи позивача у МП "Скорость" з 25.06.1993 по 30.01.1995 має враховуватись при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.

Разом з цим, як визначено пунктом 1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 7.07.2014 №13-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846, заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

А відповідно до пункту 4.1 названого Порядку, орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3). Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Таким чином, підставою для розгляду питання про призначення особі пенсії за віком є подання такою особою відповідної заяви разом з необхідними документами.

Однак, позивач заяву про призначення пенсії за віком до Кременчуцького ОУПФ не подавав. Питання про призначення позивачу пенсії за віком пенсійними органами не розглядалось, рішення про відмову у призначенні пенсії не ухвалювалось.

Окрім того, матеріали справи не містять доказів звернення ОСОБА_1 до ГУПФ України в Полтавській області з питання призначення пенсії за віком.

З урахуванням наведеного, позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання ГУПФ України в Полтавській області включити до страхового стажу період роботи на підприємстві МП "Скорость" з 25.06.1993 по 30.01.1995 відповідно до записів у трудовій книжці ОСОБА_1 та здійснити перерахунок належної ОСОБА_1 пенсії суд визнає передчасними.

Так, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, а позивач посилається на формальне порушення закону, в адміністративного суду відсутні підстави для задоволення позову.

Відтак, за відсутності доказів звернення позивача до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за формою, визначеною Порядком №22-1, та ухвалення пенсійним органом рішення про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком з вищеописаних підстав, у задоволенні позовних вимог наразі належить відмовити.

Водночас суд вважає за необхідне звернути увагу відповідачів на те, що відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

За таких обставин, у разі звернення ОСОБА_1 із заявою про призначення пенсії за віком відповідний пенсійний орган під час розгляду такої заяви зобов`язаний врахувати висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 7.02.2018 №275/615/17.

З огляду на ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, за відсутності доказів понесення відповідачем судових витрат, підстав для їх розподілу немає.

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.І. Клочко