Справа № 2340/5045/18
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2019-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2340/5045/18 Суддя (судді) першої інстанції: С.О. Кульчицький
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Літвіної Н.М. та Сорочка Є.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Арбітражного керуючого ОСОБА_2 та Головного територіального управління юстиції в Одеській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03 травня 2019 року у справі за адміністративним позовом арбітражного керуючого ОСОБА_2 до Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

Арбітражний керуючий ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного територіального управління юстиції в Одеській області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування припису про недопущення повторних порушень від 21.08.2018 № 9.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 03 травня 2019 року позов задоволено частково.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03 травня 2019 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» не містить норми, якою зобов`язує позивача передати бухгалтерську та іншу документацію боржника, печатки та і штампи, матеріальні та інші цінності призначеному розпоряднику майна на якого функція виконання обов`язків керівника боржника судом не покладена. Тому вважає, що суд першої інстанції помилково застосував ч.17 ст. 13 вказаного Закону без урахування приписів ч.16 ст.13 Закону та відсутності судового рішення у справі про банкрутство про покладення на Новосельцева В.П. виконання обов`язків керівника ТОВ «Сван-1».

Також зазначає, що постанова Київського апеляційного господарського суду від 19.04.2018 по справі № 04/14-10/5026/2337/2011 та ухвала Київського апеляційного господарського суду від 25.05.2018 про роз`яснення постанови від 19.04.2018 не містять припису про покладання на арбітражного керуючого ОСОБА_2 обов`язку передати розпоряднику майна Новосельцеву В.П. бухгалтерські та інші документи, печатки, штампи та матеріальні цінності ТОВ «Сван-1». Крім того, звертає увагу, що станом на дату винесення відповідачем оскаржуваного припису постановами Верховного Суду від 01.08.2018 по справі № 04/14-10/5026/2337/2011 постанови Київського апеляційного господарського суду від 19.04.2018 були скасовані.

Відповідач також не погодився з рішенням суду та просив скасувати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24.05.2019 в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що у процедурі розпорядження майном боржника ТОВ «Сван-1» діє мораторій на задоволення вимог кредиторів. Отже, в.о. керівника ОСОБА_2 в порушення вимог Закону № 784-XIV був укладений договір відповідального зберігання від 05.05.2016 б/н за яким автомобіль MITSUBISHI OUTLANDER 2007 року випуску, ДНЗ НОМЕР_3 переданий на відповідальне зберігання заставному кредитору - АБ «Укргазбанк».

Крім того, звертає увагу на відсутність повноважень у представника АБ «Укргазбанк» щодо прийняття на відповідальне зберігання майна.

Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а у задоволенні апеляційної скарги відповідача слід відмовити, з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315, п.п.1, 4 ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що позивач, ОСОБА_2 , здійснює діяльність арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на підставі Свідоцтва Міністерства юстиції України НОМЕР_6 від 05.04.2013 на право здійснення діяльності арбітражного керуючого.

На підставі скарги ТОВ "Сван-1" від 11.06.2018 б/н та доручення Міністерства юстиції України від 27.06.2018 № 562/19202-33-18/9.3.1 головними спеціалістами відділу з питань банкрутство Головного територіального управління юстиції в Одеській області у період з 06.08.2018 по 08.08.2018 було проведено позапланову невиїзну перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_2 щодо додержання останнім вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та іншого законодавства з питань банкрутства, під час виконання повноважень у справі №04/14-10/5026/2337/2011 про банкрутство ТОВ "Сван-1" з питань, зазначених у скарзі ТОВ "Сван-1" від 11.06.2018 б/н, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цієї перевірки.

За результатами вказаної перевірки складено довідку від 08.08.2018 № 20 та акт від 17.08.2018 № 23, згідно з якими у ході позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_2 , перевіряючі дійшли висновку про порушення позивачем під час виконання повноважень розпорядника майна боржника, покладених на нього рішенням господарського суду вимог законодавства з питань банкрутства, оскільки останній не перевірив та не надав правової оцінки угоді укладеній між боржником в особі в.о. керівника боржника ОСОБА_2, тим самим допустив відчуження майна боржника ТОВ "Сван-1" - автомобіля MITSUBISHI OUTLANDER 2007 року випуску, ДНЗ НОМЕР_3 , та не забезпечив його збереження. Також відповідно до довідки про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 08.08.2018 № 20 та акта вказаної перевірки від 17.08.2018 №23 під час проведення перевірки посадові особи відповідача дійшли висновку, що позивач з дня винесення постанови Київського апеляційного господарського суду від 19.04.2018, якою останнього усунуто від виконання обов`язків як розпорядника майна ТОВ "Сван-1" у справі № 04/14-10/5026/2337/2011 не передав бухгалтерську та іншу документацію боржника, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності призначеному рішенням суду розпоряднику майна ТОВ "Сван-1" арбітражному керуючому Новосельцеву В.П.

У зв`язку із виявленими порушеннями на підставі п.п. 6.9., 6.9.1 розділу VІ Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27/06/2013 № 1284/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 1113/23645, відповідачем було винесено позивачу припис від 21.08.2018 № 9 про недопущення повторних порушень, а саме:

- абз. 5 ч. 9 ст. 13 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992 № 2343-ХІІ в редакції від 30 червня 1999 року №784-ХІV, щодо невжиття позивачем заходів для захисту майна боржника, а саме: автомобіля MITSUBISHI OUTLANDER 2007 року випуску, ДНЗ НОМЕР_3 ;

- частини 1 статті 129-1 Конституції України, частини 17 статті 13 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14,05.1992 № 2343-ХІІ в редакції від 30 червня 1999 року № 784-ХІV, частини 1 та 2 ст. 18 Господарського процесуального кодексу України щодо не виконання рішення суду, а саме: в частині не передачі бухгалтерської та іншої документації боржника, печаток і штамів, матеріальних та інших цінностей призначеному рішенням суду розпоряднику майна ТОВ "Сван-1" арбітражному керуючому Новосельцеву В.П. з моменту з моменту винесення постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 19.04.2018.

Не погоджуючись із вказаним приписом, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновку про відсутність порушень абз. 5 ч. 9 ст. 13 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.1992 № 2343-ХІІ в редакції від 30 червня 1999 року № 784-ХІV, оскільки позивачем вчинялись дії на захист майна боржника, а саме: автомобіля MITSUBISHI OUTLANDER 2007 року випуску, ДНЗ НОМЕР_3 .

Разом з тим, посилаючись на положення частини 17 статті 13 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", дійшов висновку про правомірність припису в частині встановлених порушень, які полягають у не передачі бухгалтерської та іншої документації боржника, печаток і штамів, матеріальних та інших цінностей призначеному рішенням суду розпоряднику майна ТОВ "Сван-1" арбітражному керуючому Новосельцеву В.П. з моменту з моменту винесення постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 19.04.2018.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з наступного.

Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14 травня 1992 року №2343-XII встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів.

Арбітражний керуючий, як визначено у вказаному Законі, - це фізична особа, призначена господарським судом у встановленому порядку в справі про банкрутство як розпорядник майна, керуючий санацією або ліквідатор з числа осіб, які отримали відповідне свідоцтво і внесені до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Відповідно до Закону №2343-XII розроблено Порядок контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затверджений наказом Міністерства юстиції України від 27 червня 2013 року №1284/5, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 03 липня 2013 року за №1113/23645, (далі - Порядок №1284/5), який поширюється на всіх фізичних осіб, які отримали в установленому порядку свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) і встановлює: процедуру організації та проведення перевірок діяльності арбітражних керуючих; повноваження осіб, які здійснюють перевірки; права й обов`язки арбітражних керуючих; порядок оформлення результатів перевірки; порядок підготовки за результатами перевірки подання на Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) (далі - Дисциплінарна комісія) про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення (пункти 1.2, 1.4 цього Порядку).

Пунктом 2.1 Порядку №1284/5 установлено, що контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється шляхом проведення планових і позапланових перевірок.

Відповідно до пункту 2.11 Порядку №1284/5 предметом позапланової перевірки є додержання арбітражним керуючим вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та іншого законодавства з питань банкрутства з питань, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цієї перевірки.

За результатами проведеної перевірки складається відповідні довідка та акт.

У разі виявлення за результатами перевірки порушень у резолютивній частині акта перевірки зазначаються всі порушення з посиланням на конкретні структурні одиниці нормативно-правових актів. Довільне викладення або трактування вимог нормативно-правових актів не допускається. У резолютивній частині акта перевірки окремо зазначаються порушення, щодо яких органом контролю буде винесено розпорядження про усунення порушень, та порушення, щодо яких буде винесено припис про недопущення повторних порушень (абзаци другий, третій підпункту 6.6.3 пункту 6.6 Порядку №1284/5).

У разі виявлення під час перевірки порушень у діяльності арбітражного керуючого орган контролю на підставі акта перевірки за наявності відповідних підстав виносить припис про недопущення повторних порушень та (або) розпорядження про усунення виявлених порушень. Орган контролю виносить розпорядження щодо порушень, які можуть бути усунені арбітражним керуючим, а щодо інших порушень - припис. У приписі міститься інформація про виявлені під час перевірки порушення, які усунути неможливо, та зобов`язання арбітражного керуючого не допускати аналогічних порушень (пункт 6.9, підпункт 6.9.1 пункту 6.9, пункт 6.12 Порядку №1284/5).

Як свідчать обставини справи та вбачається з резолютивної частини акта перевірки від 17.08.2018 № 23 Комісією за результатами проведеної позапланової перевірки було зроблено висновок про порушення позивачем вимог:

- абз. 5 ч. 9 ст. 13 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.1992 № 2343-ХІІ в редакції від 30 червня 1999 року № 784-ХІV, щодо невжиття позивачем заходів для захисту майна боржника, а саме: автомобіля MITSUBISHI OUTLANDER 2007 року випуску, ДНЗ НОМЕР_3 ;

- частини 1 статті 129-1 Конституції України, частини 17 статті 13 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14,05.1992 № 2343-ХІІ в редакції від 30 червня 1999 року № 784-ХІV, частини 1 та 2 ст. 18 Господарського процесуального кодексу України щодо не виконання рішення суду, а саме: в частині не передачі бухгалтерської та іншої документації боржника, печаток і штамів, матеріальних та інших цінностей призначеному рішенням суду розпоряднику майна ТОВ «Сван-1» арбітражному керуючому Новосельцеву В.П. з моменту з моменту винесення постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 19.04.2018.

Також у вказаному акті перевірки зазначено, що виявлені порушення усуненню не підлягають, тому цей акт став підставою для винесення позивачеві спірного припису.

Відповідно до абз. ч. 9 ст. 13 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992 № 2343-ХІІ в редакції від 30.06.1999 № 784 ХІV розпорядник майна зобов`язаний вживати заходів для захисту майна боржника.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 21.12.2007 між АБ «УКРГАЗБАНК» та ТОВ «Сван-1» було укладено кредитний договір №АВ-12/07 (далі - Кредитний договір) відповідно до якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 33 650 дол. США на придбання автомобіля MITSUBISHI OUTLANDER.

27 грудня 2007 року між Банком та ТОВ «Сван-1» було укладено Договір застави №АВДЗ-12/07, зареєстрований за №9852, за яким у заставу Банку було передано MITSUBISHI OUTLANDER, 2007 року випуску, свідоцтво про реєстрацію ТЗ - серія НОМЕР_4 , видане Черкаським ВРЕР при УДАІ УМВС України у Черкаській області 26.12.2007, колір чорний, № кузова НОМЕР_5 , державний номер НОМЕР_3 .

ТОВ «Сван-1» не було виконано умов Кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість перед Банком.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 25.10.2011 порушено провадження у справі №10/5026/2337/2011 про банкрутство ТОВ «Сван-1».

В реєстр вимог кредиторів ТОВ «Сван-1» включено вимоги Банку в загальному розмірі 188 309 грн. 24коп., як такі, що забезпечені заставою майна ТОВ «Сван-1» - автомобіль MITSUBISHI OUTLANDER.

На виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 30 червня 2015 року по справі №925/1607/14 позивачем від імені ТОВ «Сван-1» було подано заяву до Центрального відділу ДВС про відкриття виконавчого провадження з виконання даного судового рішення.

За заявою стягувача державним виконавцем Центрального відділу ДВС Черкаського МУЮ відкрито виконавче провадження №48222665 з примусового виконання наказу №925/1607/14 від 16.07.2015.

Згідно з актом поліції від 27.04.2016 автомобіль MITSUBISHI OUTLANDER 2007 року випуску, ДНЗ НОМЕР_3 було затримано працівниками Національної поліції на посту у м. Переяславі-Хмельницькому.

Актом опису й арешту майна державного виконавця Переяслав-Хмельницького ВДВС Переяслав-Хмельницького МРУЮ від 05.05.2016 легковий автомобіль MITSUBISHI OUTLANDER 2007 року випуску, ДНЗ НОМЕР_3 передано, а ТОВ «Сван - 1», в особі в.о. керівника ОСОБА_2, прийнято автомобіль на відповідальне зберігання.

У подальшому між ТОВ «Сван-1», в особі в.о. керівника арбітражного керуючого ОСОБА_2, (далі - поклажодавець) та публічним акціонерним товариством "Акціонерний банк "Укргазбанк" (далі - зберігач) 25.01.2017 було укладено договір відповідального зберігання майна - автомобіля MITSUBISHI OUTLANDER 2007 року випуску, ДНЗ НОМЕР_3 , який перебуває у заставі у публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Укргазбанк".

При цьому, відповідно до п. 1.3. Договору відповідального зберігання автомобіль передано на зберігання без ключів та Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Згідно з актом приймання-передачі від 25.01.2017 до договору відповідального зберігання майна від 25.01.2017 поклажодавець передав, а зберігач прийняв на відповідальне зберігання вказаний автомобіль, який належить на праві власності ТОВ «Сван-1», знаходиться на балансі товариства та перебуває у заставі у публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Укргазбанк".

Частиною 2 ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначено, що ліквідатор, крім іншого забезпечує збереження майна боржника.

Частиною 2 ст. 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначено, що арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов`язаний здійснювати заходи щодо захисту май боржника.

Частиною 4 ст. 42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначено, що майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов`язаннями, які воно забезпечує.

Відповідно до листа публічного акціонерного банку "Укргазбанк" від 21.08.2018 №110/14199/2018 підтверджено, що предмет застави за Договором застави №АВДЗ-12/07 від 27.12.2007, зареєстрований за №9852, знаходиться на зберіганні у АБ «УКРГАЗБАНК» за договором відповідального зберігання. АБ «УКРГАЗБАНК» забезпечує належне збереження вказаного автомобіля, не використовує вказане майно, зобов`язується повернути майно за першою вимогою ліквідатора у тому стані, в якому це майно передане на зберігання.

Жодних доказів на підтвердження втрати, пошкодження або знищення вказаного майна, відповідачем не надано.

Також відповідачем не надано суду доказів на спростування доводів позивача про вжиття заходів, направлених на збереження майна ТОВ «Сван-1», як і не доведено, які саме арбітражний керуючий, мав вжити заходи щодо захисту майна і в чому саме вони повинні були полягати.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на відсутність вичерпного переліку засобів реалізації обов`язку щодо забезпечення збереження майна боржника.

Отже, враховуючи наведені правові норми та обставини справи колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не було порушено абз. 5 ч. 9 ст. 13 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.1992 № 2343-ХІІ в редакції від 30 червня 1999 року № 784-ХІV, оскільки позивачем вчинялись дії на захист майна боржника, а саме: автомобіля MITSUBISHI OUTLANDER 2007 року випуску, ДНЗ НОМЕР_3 .

В той же час, твердження відповідача викладені в апеляційній скарзі про порушення в.о. керівника ОСОБА_2 вимог Закону № 784-XIV при укладанні договору відповідального зберігання від 05.05.2016 б/н, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Також колегія суддів відхиляє посилання апелянта на те, що зазначений вище автомобіль перебуває на відповідальному зберіганні у АБ «Укргазбанк» на підставі недійсного правочину, який підписаний не уповноваженою особою, оскільки відповідачем жодних доказів визнання такого правочину недійсним надано не було.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про визнання протиправним та скасування оскаржуваного припису в частині недопущення арбітражним керуючим ОСОБА_2 у подальшій діяльності порушення абз. 5 ч. 9 ст. 13 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992 № 2343-ХІІ в редакції від 30.06.1999 № 784 ХІV щодо невжиття заходів для захисту майна боржника, а саме: автомобіля MITSUBISHI OUTLANDER 2007 року випуску, ДНЗ НОМЕР_3 .

Щодо встановлених відповідачем під час перевірки порушень частини 1 статті 129-1 Конституції України, частини 17 статті 13 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14,05.1992 2343-ХІІ в редакції від 30 червня 1999 року № 784-ХІV, частини 1 та 2 ст. 18 Господарського процесуального кодексу України щодо не виконання рішення суду, а саме: в частині не передачі бухгалтерської та іншої документації боржника, печаток і штамів, матеріальних та інших цінностей призначеному рішенням суду розпоряднику майна ТОВ Сван-1» арбітражному керуючому Новосельцеву В.П. з моменту з моменту винесення постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 19.04.2018, колегія суддів враховує наступне.

Частиною 16 ст. 13 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14,05.1992 2343-ХІІ в редакції від 30 червня 1999 року №784-ХІV визначено, що повноваження керівника боржника або органів управління боржника, покладені на них відповідно до законодавства чи установчих документів, можуть бути припинені у разі, якщо ними не вживаються заходи щодо забезпечення збереження майна боржника, створюються перешкоди діям розпорядника майна чи допускаються інші порушення законодавства. В такому разі за клопотанням комітету кредиторів виконання обов`язків керівника боржника ухвалою арбітражного суду тимчасово покладається на розпорядника майна до призначення в порядку, визначеному законодавством та установчими документами, нового керівника боржника. Про припинення повноважень керівника або органів управління боржника арбітражний суд виносить ухвалу, яка може бути перевірена у порядку нагляду.

Частиною 17 статті 13 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14,05.1992 № 2343-ХІІ в редакції від 30 червня 1999 року № 784-ХІV передбачено, що з дня винесення арбітражним судом ухвали про припинення повноважень керівника боржника або органів управління боржника розпоряднику майна протягом трьох днів передаються бухгалтерська та інша документація боржника, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності.

Так, відповідно до ухвали Господарського суду Черкаської області від 09.02.2012 виконання обов`язків керівника боржника ТОВ "Сван-1" покладено на розпорядника майна арбітражного керуючого ОСОБА_2

Постановою господарського суду Черкаської області від 01.11.2017 товариство з обмеженою відповідальністю «Сван-1» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців.

Постановами Київського апеляційного господарського суду від 19.04.2018 скасовано постанову Господарського суду Черкаської області від 01.11.2017 у справі №04/14-10/5026/2337/2011, справу № 04/14-10/5026/2337/2011 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Сван-1" направлено до Господарського суду Черкаської області для подальшого розгляду на стадію розпорядження майном; усунено розпорядника майна товариства з обмеженою відповідальністю "Сван-1" арбітражного керуючого ОСОБА_2 від виконання ним обов`язків у справі № 04/14-10/5026/2337/2011, та призначено розпорядником майна товариства з обмеженою відповідальністю "Сван-1" арбітражного керуючого Новосельцева Володимира Петровича (свідоцтво № 478 від 14.03.2013).

В подальшому ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.05.2018 постановлено роз`яснити постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.04.2018 у справі № 04/14-10/5026/2337/2011 та розуміти її наступним чином:

"З дня ухвалення постанови Київського апеляційного господарського суду від 19.04.2018 арбітражний керуючий ОСОБА_2 припинив здійснювати повноваження виконуючого обов`язки керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Сван-1", покладених на нього ухвалою Господарського суду Черкаської області від 09.02.2012 у справі № 04/14-10/5026/2337/2011.

На новопризначеного розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Сван-1" арбітражного керуючого Новосельцева В.П. виконання обов`язків керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Сван-1" судом покладено не було".

Отже наведеними рішеннями Київського апеляційного господарського суду не будо покладено на ОСОБА_2 обов`язку передати арбітражному керуючому Новосельцеву В.П. бухгалтерської та іншої документації боржника, печаток і штамів, матеріальних та інших цінностей.

В той же час колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції не було враховано, що станом на дату винесення відповідачем оскаржуваного припису, постановою Верховного Суду від 01.08.2018 по справі № 04/14-10/5026/2337/2011 постанова Київського апеляційного господарського суду від 19.04.2018 була скасована.

У даному випадку варто зазначити, що скасовані рішення та ухвали суду першої або апеляційної інстанцій втрачають законну силу з моменту їх ухвалення/постановлення, а отже не можуть породжувати законні зобов`язання суб`єктам правовідносин.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відтак, доводи апеляційної скарги позивача спростовують висновки суду першої інстанції викладені в рішенні, прийнятому за неповного з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене та проаналізувавши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було неповно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи та є підставою для його скасування в частині.

Керуючись статтями 34, 243, 311, 317, 321, 325, 328, 329, 331 КАСУкраїни, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного територіального управління юстиції в Одеській області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Арбітражного керуючого ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03 травня 2019 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нову постанову якою адміністративний позов арбітражного керуючого ОСОБА_2 до Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити повністю.

Припис Головного територіального управління юстиції в Одеській області про недопущення повторних порушень від 21.08.2018 № 9 визнати протиправним та скасувати.

В іншій частині рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді: