Справа № 804/1705/18
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2019-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
09 вересня 2019 року м. Дніпросправа № 804/1705/18
Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Прокопчук Т.С. (доповідач),
суддів: Шлай А.В., Кругового О.О.,
перевіривши на відповідність нормам Кодексу адміністративного судочинства України матеріали апеляційної скарги Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 травня 2018 року
по адміністративній справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби
про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

03 березня 2018 року позивач Публічне акціонерне товариство «Нікопольський завод феросплавів» (далі по тексту ПАТ «Нікопольський завод феросплавів») звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відповідача Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі по тексту - Офіс ВПП ДФС) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 травня 2018 року адміністративний позов ПАТ «Нікопольський завод феросплавів» до Офісу ВПП ДФС про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволений.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, 19 червня 2018 року відповідач Офіс ВПП ДФС оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою суддів Третього апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2018 року апеляційна скарга Офісу ВПП ДФС на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 травня 2018 року повернута скаржнику.

Втім, 20 травня 2019 року відповідач Офіс ВПП ДФС повторно оскаржив рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 травня 2018 року в апеляційному порядку.

Ухвалою суддів Третього апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2019 року апеляційна скарга Офісу ВПП ДФС на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 травня 2018 року повернута скаржнику.

Разом з тим, 04 липня 2019 року відповідач Офіс ВПП ДФС втретє оскаржив рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 травня 2018 року в апеляційному порядку.

Відповідно до частини 3 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність вимогам статей 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, було встановлено, що зазначену апеляційну скаргу було подано з порушенням вимог закону, що полягають в наступному.

Відповідно до матеріалів адміністративної справи, апеляційну скаргу було подано з пропуском процесуального строку на апеляційне оскарження, встановленого законом, тобто, після закінчення строків апеляційного оскарження рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 травня 2018 року, а також з порушенням вимог пункту 8 частини 2 статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: скаржником Офісом ВПП ДФС в апеляційній скарзі не зазначено дату отримання копії судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується, з порушенням вимог пункту 4 частини 5 статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, скаржником Офісом ВПП ДФС до апеляційної скарги не додано докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності.

Ухвалою судді Третього апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2019 року апеляційна скарга Офісу ВПП ДФС на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 травня 2018 року залишена без руху, у зв`язку з пропуском процесуального строку на апеляційне оскарження, встановленого законом, тобто, після закінчення строків апеляційного оскарження рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 травня 2018 року, а також не відповідністю вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України та скаржнику Офісу ВПП ДФС надано строк на їх виправлення протягом десяти днів включно з моменту отримання копії ухвали судді Третього апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2019 року про залишення апеляційної скарги без руху, а саме: скаржнику Офісу ВПП ДФС пропонувалось протягом десяти днів включно з моменту отримання копії ухвали судді Третього апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2019 року про залишення апеляційної скарги без руху надати суду апеляційної інстанції клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 травня 2018 року із зазначенням поважних підстав для поновлення пропущеного процесуального строку апеляційного оскарження рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 травня 2018 року з наданням відповідних доказів, зазначити вірну дату отримання копії судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується, а також надати суду апеляційної інстанції докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності.

Як вбачається із матеріалів адміністративної справи, копія ухвали судді Третього апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2019 року про залишення апеляційної скарги без руху отримана уповноваженою особою скаржником Офісу ВПП ДФС 01 серпня 2019 року, про що свідчить поштове повідомлення в матеріалах адміністративної справи, однак ухвала судді Третього апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2019 року протягом десяти днів включно з моменту її отримання скаржником Офісом ВПП ДФС виконана не в повному обсязі, зазначені недоліки Офісу ВПП ДФС протягом десяти днів включно з моменту її отримання усунені частково, з яких вбачається наступне.

07 серпня 2019 року від скаржника Офісу ВПП ДФС на адресу Третього апеляційного адміністративного суду надійшла заява на усунення, на думку скаржника Офісу ВПП ДФС, недоліків апеляційної скарги, відповідно до якої, на виконання вимог пункту 8 частини 2 статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, вірно зазначено дату отримання копії судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується, а також на виконання вимог пункту 4 частини 5 статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, надано докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції.

Разом з тим, в заяві скаржника Офісу ВПП ДФС, яка надійшла на адресу Третього апеляційного адміністративного суду 07 серпня 2019 року, міститься клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на подання апеляційної скарги на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 травня 2018 року.

В обґрунтування клопотання повторно зазначається, що рішення суду першої інстанції вперше було оскаржено в межах процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду, однак, через відсутність фінансування для сплати судового збору апеляційна скарга була повернута скаржнику. Скаржник Офіс ВПП ДФС вдруге оскаржив рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 травня 2018 року, однак через відсутність фінансування для сплати судового збору друга апеляційна скарга знов була повернута скаржнику. Вважає, що ним з поважних причин пропущений строк не апеляційне оскарження, у зв`язку з чим просить його поновити.

Розглянувши повторне клопотання скаржника Офісу ВПП ДФС про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 травня 2018 року, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на наступні обставини.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, суд повинен в сукупності оцінити всі обставини справи, навести мотиви щодо поважності чи неповажності причин пропуску строків на апеляційне оскарження та зазначити з яких підстав подане скаржником клопотання не може бути задоволене.

Із матеріалів адміністративної справи вбачається, що 21 травня 2018 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом у відкритому судовому засіданні винесено рішення.

Відповідно до журналу судового засідання Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 травня 2018 року, представник відповідача Офісу ВПП ДФС - Немченко К.І. була присутня в цьому судовому засіданні і, відповідно, їй було роз`яснено судом порядок та строки оскарження вищезазначеного рішення.

Повний текст рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 травня 2018 року складений 31 травня 2018 року.

З огляду на вказане, відповідно до частини 1 статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, останнім днем строку подання апеляційної скарги було 02 липня 2018 року включно (день, який був першим робочим днем після 30 червня 2018 року - останнього дня для оскарження вказаного судового рішення, який припав на вихідний день).

В той же час, апеляційна скарга Офісу ВПП ДФС на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 травня 2018 року до суду першої інстанції подана 04 липня 2018 року, про що свідчить реєстраційний штамп вхідної кореспонденції Дніпропетровського окружного адміністративного суду, тобто з дванадцятимісячним (річним!) пропуском строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення.

Більш того, відповідно до дати, поставленої скаржником Офісом ВПП ДФС на апеляційній скарзі, апеляційна скарга Офісу ВПП ДФС на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 травня 2018 року навіть виготовлена 04 травня 2019 року, тобто, поза межами тридцятиденного строку, встановленого чинним законодавством України.

Відповідно до частини першої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Приписами статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України визначено порядок та строки апеляційного оскарження.

Вказаними статтями визначено події, з настаннням яких починається перебіг строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Вирішуючи клопотання, суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Дотримання вимог вказаної норми процесуального права є обов`язком для всіх учасників адміністративного процесу.

Відповідно до частини першої статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України, усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Отже, поновлення відповідачу строку на апеляційне оскарження рішення суду без достатніх підстав буде наданням йому переваги, чим, в свою чергу, буде порушено право позивача.

Також суд зазначає, що право на повторне звернення з апеляційною скаргою може бути реалізовано лише в межах строку на апеляційне оскарження, встановленого законом.

Слід повторно зауважити, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Верховний Суд постановою від 03 квітня 2018 року у справі №804/7050/16 (адміністративне провадження №К/9901/41446/18) висловив наступну правову позицію:

Відповідно до статті 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 року у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для цього.

Згідно з положеннями Закону України «Про судовий збір» ДФС України не надано пільг щодо сплати судового збору. Відтак, сплата судового збору у розмірі, визначеному законом, та строки, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України, є процесуальним обов`язком скаржника.

Аналогічна позиція висловлена в ухвалі Європейського Суду з прав людини щодо прийнятності заяви від 30.08.2006 (справа «Каменівська проти України»).

Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Кодексом адміністративного судочинства України дотримання скаржником строку подачі апеляційної скарги визначено обов`язковою умовою при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження. Поновлення судом пропущеного строку можливо лише за наявності обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення передбачених Кодексом адміністративного судочинства дій.

Відповідно до приписів частини 2 статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строк на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суд апеляційної інстанції не знаходить обґрунтованими доводи скаржника Офісу ВПП ДФС, адже він мав право/обов`язок подати апеляційну скаргу у встановлений законом строк, а неналежне виконання посадовими особами скаржника Офісу ВПП ДФС службових обов`язків не звільняє суб`єкта владних повноважень від дотримання вимог процесуального закону.

На думку суду, внутрішня організація роботи щодо підготовки апеляційної скарги (належна або неналежна) не може вважатись поважною причиною пропуску процесуального строку апеляційного оскарження та, відповідно, не є доказом того, що скаржник з об`єктивних причин був позбавлений можливості подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту отримання її копії, а навпаки, свідчить про неналежну організацію роботи на підприємстві, безвідповідальність працівників та відсутність вимогливості і контролю за підлеглими з боку адміністрації.

Повторно зазначаємо, що скаржником Офісом ВПП ДФС не вжиті заходи щодо притягнення до відповідальності винних осіб, що ставить під сумнів обставини, викладені в апеляційній скарзі скаржника Офісу ВПП ДФС.

Водночас, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити, що оскаржуване скаржником Офісом ВПП ДФС рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 травня 2018 року на момент третьої подачі апеляційної скарги набрала законної сили, у зв`язку з чим скаржник Офіс ВПП ДФС мав навести чіткі та обґрунтовані поважні причини пропуску ними строку на апеляційне оскарження рішення суду, які б виправдовували втручання у принцип res judicata (принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами).

Інших підстав для поновлення строку апеляційного оскарження скаржником повторно не зазначено.

При цьому, повторно наголошуємо на тому, що жодних належних та допустимих доказів неможливості подання апеляційної скарги у встановлений законом строк, скаржником ДФС України суду апеляційної інстанції не надано.

Відповідно до наказу Третього апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2019 року за № 217-КВЩ, в період з 05 серпня 2019 року 06 серпня 2019 року суддя Прокопчук Т.С. перебувала у щорічній основній відпустці.

Станом на 09 вересня 2019 року включно недоліки апеляційної скарги не усунуто.

Враховуючи наявність вказаних недоліків апеляційної скарги, зокрема, що апеляційна скарга подана з дванадцятимісячним (річним!) пропуском строку на апеляційне оскарження, а клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції ставилося із зазначенням підстав, визнаних судом апеляційної інстанції неповажними через відсутністю жодних належних та допустимих доказів неможливості подання апеляційної скарги у встановлений законом строк, а також подано без надання відповідних доказів станом на 09 вересня 2019 року включно, дана адміністративна справа не може бути розглянута Третім апеляційним адміністративним судом.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Зважаючи на те, що апеляційна скарга Офісу ВПП ДФС на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 травня 2018 року у даній адміністративній справі подана до суду з порушенням вимог частини 1 статті 295 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів вважає, що у відкритті апеляційного провадження має бути відмовлено.

Керуючись статтями 299, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними наведені скаржником Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 травня 2018 року.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 травня 2018 року по адміністративній справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий