Справа № 2040/6663/18
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2019-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 вересня 2019 року

Київ

справа №2040/6663/18

адміністративне провадження №Зі/9901/288/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Мельник-Томенко Ж.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 про визнання дій незаконними,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Верховного Суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 про визнання дій незаконними.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 травня 2019 року, визначено склад колегії суддів для розгляду касаційної скарги: суддя-доповідач ОСОБА_2, судді ОСОБА_3, Шарапа В.М.

Ухвалою Верховного Суду від 08 травня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2019 року у справі №2040/6663/18 залишено без руху.

У зв`язку зі зміною спеціалізації та введенням до іншої судової палати судді Шарапи В.М., відповідно до рішення зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 20 травня 2019 року № 14, розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду здійснено заміну зазначеного судді у справі №2040/6663/18 (провадження № К/9901/12648/19).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 липня 2019 року, визначено склад колегії суддів для розгляду касаційної скарги: суддя-доповідач ОСОБА_2, судді: ОСОБА_3, ОСОБА_4

Ухвалою Верховного Суду від 16 липня 2019 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 08 травня 2019 року.

28 серпня 2019 року на адресу Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

Ухвалою Верховного Суду від 10 вересня 2019 року визнано необґрунтованими заявлений відвід колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, у зв`язку з чим заяву передано на розгляд іншим суддям Верховного Суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 вересня 2019 року заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 передано для вирішення судді Мельник-Томенко Ж.М.

Заява вмотивована, зокрема, тим що вперше з касаційною скаргою звернувся до суду касаційної інстанції 01 квітня 2019 року, проте ухвалою Верховного Суду від 18 квітня 2019 року його скаргу було повернуто.

У зв`язку із зазначеним вдруге звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просив прийняти останню до розгляду та відкрити касаційне провадження за його скаргою на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2019 року, проте ухвалою Верховного Суду від 08 травня 2019 року його касаційну скаргу було залишено без руху.

Ухвалою Верховного Суду від 16 липня 2019 скаржнику продовжено строк для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 08 травня 2019 року.

Зазначені обставини, на думку, скаржника призвели до порушення його права на судовий захист, обмежують доступ до правосуддя та свідчать про порушення суддями ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 присяги судді.

Враховуючи викладене, просить задовольнити його заяву про відвід колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

Перевіривши доводи заяви суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення відводу суддів з огляду на таке.

Положення частин першої, другої статті 36 КАС України передбачають випадки, коли суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), а саме:

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Згідно вимоги, визначеної у пункті 4 частини 1 статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості або об`єктивності.

Надаючи оцінку доводам заявника Суд виходить з такого.

Суд наголошує, що надаючи оцінку об`єктивності судді під час вчинення ним процесуальних дій, необхідно виходити з таких критеріїв: чи вільний суддя під час виконання ним своїх обов`язків від будь-яких заходів впливу; чи сприяє його поведінка у судовому процесі та за стінами суду підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі; чи вчинялись суддею дії, які можуть стати приводом для позбавлення його права брати участь у судовому засіданні та приймати рішення у справах.

При об`єктивному підході до встановлення наявності/відсутності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність, зважаючи на безпосередню поведінку судді.

Суд звертає увагу заявника на частину четверту статті 36 КАС України, де зазначається, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Аналізуючи підстави поданої заяви про відвід, Суд зазначає, що незгода позивача із процесуальними рішеннями суду та діями суддів у даній адміністративній справі, є формою реалізації процесуальних та позапроцесуальних прав позивача.

Відтак, сумнів у неупередженості суддів у зв`язку із вчиненням процесуальних дій та прийняття рішень у справі, не є чинником, що може свідчити про упередженість та необ`єктивність суду.

Крім того, при вирішенні питання про відвід суддів, Суд враховує практику Європейського суду з прав людини.

Зокрема, у вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді ("Морель проти Франції", пункти 45-50; "Пескадор Валеро проти Іспанії", пункт 23) або органу, що засідає у вигляді суду присяжних ("Лука проти Румунії", пункт 40), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду ("Ветштайн проти Швейцарії", пункт 44; "Пабла Кю проти Фінляндії", пункт 30; "Мікалефф проти Мальти", пункт 96).

Верховний Суд зазначає, що суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Наведені позивачем ОСОБА_1 у заяві доводи, за яких, на його думку, є сумнів у неупередженості або об`єктивності суддів мають суб`єктивний характер, оскільки жодного прикладу вчинення ними дій, які б свідчили про їх упередженість чи ставили б під сумнів безсторонність суддів не наведено.

Доводи заяви не дають підстав для висновку про існування обґрунтованих сумнівів стосовно можливої упередженості або ж небезсторонності суддів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, вчинення ними дій, направлених на обмеження позивачу доступу до правосуддя у зв`язку із прийняттям ухвал Верховного Суду від 08 травня 2019 року та 16 липня 2019 року, оскільки такими надано можливість усунути недоліки касаційної скарги та привести останню у відповідність до вимог КАС України.

Щодо порушення суддями ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 присяги судді, то у доводах скаржника доказів наявності таких фактів не наведено, а твердження побудовані виключно на його припущеннях.

Таким чином викладені у заяві доводи про те, що судді Верховного Суду ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 не можуть відповідати принципам неупередженості, Суд вважає необґрунтованими.

Отже, доводи заявника не є обґрунтованими, оскільки ґрунтуються на припущеннях та суб`єктивній оцінці заявником обставин.

Інші підстави, передбачені статтями 36, 37 КАС України, які б унеможливлювали участь у розгляді справи суддів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 і викликали необхідність їх відводу, у заяві відсутні.

Щодо вимоги позивача розглядати вказану заяву про відвід у Європейському суді з прав людини у місті Страсбурзі, Суд звертає увагу, що відповідно до частини четвертої статті 40 КАС України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

З огляду на викладене, можливість розгляду заяви про відвід Європейським судом з прав людини не передбачена чинним КАС України.

З урахуванням зазначеного, вважаю, що обґрунтованих підстав для задоволення заяви про відвід немає, а отже в її задоволенні слід відмовити.

Згідно з частиною восьмою статті 40 КАС України, суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини десятої статті 40 КАС України, питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід, а у випадку розгляду заяви про відвід судді суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід.

Керуючись статтями 36, 40 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 про визнання дій незаконними.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не оскаржується.

Суддя Ж.М. Мельник-Томенко