Справа № 1.380.2019.004628
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2019-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №1.380.2019.004628
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

16 вересня 2019 року

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Сасевич Олександр Михайлович, перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України у Львівській області про визнання незаконними та скасування актів, зобов`язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління Служби безпеки України у Львівській області (79012, м.Львів, вул.Вітовського, буд.55), із вимогами:

-визнати незаконним та скасувати акт від 20.12.2018 року спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 04.07.2004 року в Управлінні СБ України у Львівській області (форма НВС 2);

-визнати незаконним та скасувати акт №19 від 20.12.2018 року про нещасний випадок, не пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби (форма НТВС);

-зобов`язати Управління Служби безпеки України у Львівській області скласти за результатами випадку, що стався 04.07.2004 року о 11 год. 00 хв. із майором ОСОБА_1 акт розслідування нещасного випадку за формою НВС 2 та акт про нещасний випадок за формою НВС 1, як такий, що відбувся під час виконання обов`язків військової служби.

Згідно ч.8 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України, питання про відкриття провадження в адміністративній справі суддя вирішує протягом п`яти днів з дня надходження до адміністративного суду позовної заяви, заяви про усунення недоліків позовної заяви у разі залишення позовної заяви без руху, або отримання судом у порядку, визначеному частинами третьою - шостою цієї статті, інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи.

Відповідно до вимог ст.171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви у тому числі з`ясовує, чи:

-відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу;

-позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними);

-немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Вивчивши позовну заяву, суддя вважає, що вона не відповідає вимогам ст.ст.160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту - КАС України), а тому повинна бути залишена без руху для усунення недоліків, виходячи з наступного.

Частиною першою статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.1 ст.4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - це спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи; суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

У позовній заяві позивач жодним чином не обґрунтовує саме наявність публічно-правового спору у вказаних правовідносинах сторін.

У зв`язку із наведеним, суддя вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що комісія, призначена наказом СБ України у даному спорі не здійснювала владні управлінські функції на основі законодавства, а розслідувала нещасний випадок, про що склала відповідні акти, які не є рішеннями суб`єкта владних повноважень й ці акти не можуть бути предметом оскарження в адміністративному суді.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 року у справі №2а-2555/11/2670 та Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 24.01.2019 року у справі №806/960/16.

Приписами ч.3 ст.161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Загалом, правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору на сьогодні визначено Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI (із відповідними змінами і доповненнями).

Частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання фізичною особою до адміністративного суду позову немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У свою чергу, відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», установлено у 2019 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2019 року 1921,00 грн.

Згідно ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як встановлено, у даному позові позивачем заявлено фактично дві самостійні вимоги немайнового характеру, а саме: 1)визнати незаконним та скасувати акт від 20.12.2018 року спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 04.07.2004 року в Управлінні СБ України у Львівській області (форма НВС 2); 2)визнати незаконним та скасувати акт №19 від 20.12.2018 року про нещасний випадок, не пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби (форма НТВС).

Водночас, позовна вимога позивача про зобов`язання Управління Служби безпеки України у Львівській області скласти за результатами випадку, що стався 04.07.2004 року о 11 год. 00 хв. із майором ОСОБА_1 акт розслідування нещасного випадку за формою НВС 2 та акт про нещасний випадок за формою НВС 1, як такий, що відбувся під час виконання обов`язків військової служби є пов`язаною із попередніми вимогами та передбачає певний спосіб захисту порушеного права учасника справи, а відтак, відсутні підстави для сплати судового збору за таку вимогу.

Таким чином, за подання до суду даного позову, що містить дві вимоги немайнового характеру позивачу необхідно було сплатити судовий збір за кожну вимогу окремим платіжним документом, у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір» (тобто 768,40 грн. + 768,40 грн.).

Згідно з ч.2 ст.9 Закону України «Про судовий збір», суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

При цьому, як стверджується, позивачем до матеріалів позовної заяви надано квитанцію №0.0..1 від 05.09.2019 року про сплату судового збору у сумі 768,40 грн.

Отже, за подання до суду позовної заяви, що містить дві вимоги немайнового характеру позивачу необхідно доплатити судовий збір за другу позовну вимогу, що не охоплена сплатою за наступними реквізитами: отримувач коштів - УК у Залізничному районі м.Львів/Залізничний/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38007594; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - 4082; Код класифікації доходів бюджету - 22030101; призначення платежу: «судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Львівський окружний адміністративний суд, код ЄДРПОУ (суду, де розглядається справа). Крім того, слід зауважити, що інформація щодо реквізитів сплати судового збору за подання позовних заяв до Львівського окружного адміністративного суду є загальнодоступною та оприлюднена на офіційних веб-сайтах Львівського окружного адміністративного суду і «Судова влада України».

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Приписами частини 2 ст.122 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Установлений КАС України строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У позовній заяві позивач просить суд, зокрема, скасувати акт від 20.12.2018 року спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 04.07.2004 року та акт від 20.12.2018 року №19 про нещасний випадок, не пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби. У свою чергу, із даною позовною заявою позивач звернувся до суду лише 11.09.2019 року, тобто після спливу шестимісячного строку для звернення до адміністративного суду.

При цьому, позивачем до позовної заяви не було надано заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з даним позовом.

Додатково суддя звертає увагу при вирішенні процесуального питання щодо дотримання строків звернення до суду і на практику Європейського суду з прав людини. У справах «Стаббігс та інші проти Великобританії», «Девеер проти Бельгії», суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Тому, при визначенні початку цього строку суддя з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

В силу частини 1 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (частина 2 статті 123 КАС України).

Згідно частини 6 статті 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Таким чином, суддя вважає за необхідне надати позивачу час для подання та обґрунтування належними доказами заяви про поновлення строку звернення до суду та вказати поважні підстави для його поновлення.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Отже, вищенаведене унеможливлює вирішити питання про відкриття провадження у справі, а тому позовну заяву належить залишити без руху та встановити позивачу строк для усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст.160, 161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

У Х В А Л И В :

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України у Львівській області про визнання незаконними та скасування актів, зобов`язання до вчинення дій.

Надати позивачу термін для усунення недоліків позовної заяви, вказаних у мотивувальній частині ухвали п`ять днів з дня отримання копії ухвали.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачу (представнику позивача).

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява підлягає поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя Сасевич О.М.