Справа № 817/730/18
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 рокуЛьвів№ 857/7107/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Шинкар Т.І., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2019 року, головуючий суддя - Махаринець Д.Є., ухвалене о 11:55 год. у м. Рівне, повний текст якого складено 03.05.2019 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Рівненське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області, про скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В січні 2018 року позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, третя особа - Рівненське ОУПФУ Рівненської області, в якому просив скасувати постанову відповідача про закінчення виконавчого провадження від 22.11.2017 року ВП №33138985 та зобов`язати відповідача відновити виконавче провадження з приводу виконання виконавчого листа 2-а-923/11 від 22.05.2012 року, виданого Здолбунівським районним судом Рівненської області.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалося на те, що оскарженою постановою виконавче провадження закінчено у зв`язку з його виконанням. Однак, розмір надбавки за роботу з таємними документами і досі становить 107,75 грн., що суперечить рішенню Здолбунівського районного суду Рівненської області. Позивач вважав, що державним виконавцем не було вжито всіх передбачених законом заходів щодо належного виконання рішення суду, відтак прийнята державним виконавцем постанова про закінчення виконавчого провадження є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2019 року адміністративний позов задоволено; скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №33138985 від 22.11.2017 року, винесену державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Олексієць І.В.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, Рівненське ОУПФУ Рівненської області оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що відповідачем в повній мірі забезпечено виконання вимог Закону України «Про виконавче провадження» щодо повного та неупередженого вчинення виконавчих дій, спрямованих на примусове виконання виконавчого документа.

В судовому засіданні позивач заперечив проти апеляційної скарги, вважає оскаржене рішення суду законним та обґрунтованим та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, постановою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 30.12.2011 року по справі №2-а-923/11 зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 30.02.2011 року включивши до заробітної плати для перерахунку пенсії надбавку за роботу з таємними документами в розмірі 279,30 грн. Рішення набрало законної сили.

22.05.2012 року Здолбунівським районним судом Рівненської області позивачу видано виконавчий лист.

25.05.2012 року відповідачем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №33138985 за вказаним виконавчим листом.

22.06.2017 року відповідачем направлено вимогу РОУПФУ Рівненської області, якою зобов`язано боржника надати відомості щодо виконання рішення суду.

29.06.2017 року боржником надано відповідь №606/11.02, якою повідомлено, що розпорядженням №135258 від 30.12.2014 року проведено перерахунок та виплату позивачу пенсії з 20.03.2011 року включивши до заробітної плати для розрахунку пенсії надбавку за роботу з таємними документами в розмірі 279,30 грн.

Як наслідок, 22.11.2017 року державним виконавцем на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", винесено постанову про закінчення виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа Здолбунівського районного суду Рівненської області №2-а-923/11 від 22.05.2012 року, оскільки рішення суду фактично виконане в повному обсязі згідно з виконавчим документом.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що у надісланих до відповідача листах пенсійний орган загалом зазначив про проведення перерахунку пенсії позивачу з 20.03.2011 року включивши до заробітної плати для розрахунку пенсії надбавку за роботу з таємними документами в розмірі 279,30 грн. Водночас, відомості про склад та конкретний розмір перерахованої пенсії пенсійним органом державному виконавцю не повідомило. Відтак, на підставі наданих боржником документів, державний виконавець не мав змоги та обґрунтованих підстав зробити висновки про повне виконання боржником рішення суду.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та є помилковими, виходячи з наступного.

Умови і порядок виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законами України «Про виконавче провадження» (далі - Закон).

Відповідно до ст. 1 Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною 1 ст. 18 Закону визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ст. 65 Закону за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Пунктом 9 частини 1 статті 39 Закону встановлено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Матеріалами справи підтверджено, що з метою підтвердження виконання зобов`язання за рішенням суду по справі №2-а-923/11 щодо включення для розрахунку пенсії позивача надбавки за роботу з таємними документами в розмірі 279,20 грн., пенсійним органом долучено до відзиву розпорядження про перерахунок пенсії №135258 від 01.04.2008 року (яке діяло до виконання рішення суду), де у рядку №6 «оклад» вказана сума з якої проведено розрахунок пенсії 4001,84 грн., та розпорядження №135258 від 30.12.2015 року де у рядку №6 «оклад» вказана сума з якої проведено розрахунок пенсії на виконання рішення суду - 4281,14 грн.

Так, рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 30.12.2011 року зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 30.02.2011 року включивши до заробітної плати для перерахунку пенсії надбавку за роботу з таємними документами в розмірі 279,30 грн.

Відповідно до розпорядження Управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі №135258 від 30.12.2015 року позивачу проведено перерахунок пенсії із розрахунку заробітної плати в розмірі 4281,14 грн., що свідчить про те, що останнім включено до заробітної плати для перерахунку пенсії надбавку за роботу з таємними документами в розмірі 279,30 грн., оскільки перерахунок пенсії на підставі розпорядження №135258 від 01.04.2008 року проводився із розрахунку заробітної плати в розмірі 4001,84 грн. (4281,14 - 4001,84).

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що приймаючи оскаржену постанову про закінчення виконавчого провадження відповідач діяв в межах, на підставі та у спосіб, що передбачені нормами Закону України «Про виконавче провадження», через що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, відтак задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складає підстави для висновку про порушення судом норм матеріального права, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, через що судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 243, 272, 287, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області задовольнити, рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2019 року у справі №817/730/18 - скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 243 КАС України - з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді Т. І. Шинкар
В. В. Святецький

Повний текст постанови складено 12.09.2019 року.