Справа № 360/3395/19
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2019-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

16 вересня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3395/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовною заявою ОСОБА_1 (місце перебування: АДРЕСА_1 ) до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (місцезнаходження: 93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, 9) про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в призначенні пенсії, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

30 липня 2019 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (далі - відповідач, УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області), в якій позивач просить:

- визнати протиправним і скасувати рішення відповідача про відмову в призначенні позивачу пенсії від 10.07.2019 № 1685/2019 та зобов`язати відповідача прийняти нове рішення про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на пільгових умовах по списку №1 від 30.05.2019 з урахуванням доданих до заяви довідок від 25.03.2019 №№894-902.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 30.05.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах по списку №1. До заяви позивач додав копію паспорта, ідентифікаційного коду, довідки ВПО, довідки про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000 (№№ 895, 898 та 901), довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах (№№ 894, 896, 897, 899, 900 та 902), копію трудової книжки.

Разом з тим, УПФУ не врахувало вищезазначені довідки №№ 894-902 та відмовило позивачу в призначенні пенсії.

20.08.2019 до Луганського окружного адміністративного суду через відділ діловодства (канцелярію) надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначено, щог 30.05.2019 позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку із заявою про призначення пенсії.

Для призначення пенсії позивачем до заяви про призначення пенсії було надано паспорт серія НОМЕР_1 ; довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру № НОМЕР_2 ; трудову книжку НОМЕР_3 та НОМЕР_8 ; військовий квиток НОМЕР_9 ; довідку ВПО від №919025803; довідки про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000 №№901, 898, 895; довідки що визначають право на пенсію на пільгових умовах №№ 896, 894, 899, 897, 902,900.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. №595 до 1 грудня 2014 року всі державні бюджетні установи, підприємства та організації повинні бути перереєстровані на території підконтрольній державній владі України.

Документи, в тому числі уточнюючи довідки про періоди роботи, видані підприємствами, які знаходяться в районах проведення антитерористичної операції, є недійсними і не створюють правових наслідків і відповідно, не можуть бути враховані при призначенні пенсії.

Тобто, у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно записів трудової книжки позивача, ОСОБА_1 працював в період з 12.08.1996 по 05.10.2000 на Державному відкритому акціонерному товаристві шахта ім.В.Р.Менжинського (), згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України зареєстрована за адресою: 93200, Луганська область, м. Первомайськ, вул. Жукова, буд. 15, в період з 20.11.2000 по 28.12.2015 у Товаристві з додатковою відповідальністю "Первомайський електромеханічний завод ім.К.Маркса" (), згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України зареєстровано за адресою: 93202. Луганська область, м. Первомайськ, пров. Заводський,вул, 1.

Тобто, оригінали первинних документів (відомостей), які можуть бути використані для підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення, зокрема відомості, вказані як підстава для видачі довідок, особова картка форми Т-2, штатний розклад, накази про прийняття, переміщення, звільнення з роботи, розрахунково-платіжні відомості працівників зберігаються в архіві підприємства за фактичною адресою в м. Первомайськ, перевірити достовірність даних зазначених у наданих документах неможливо.

Підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Документи, в тому числі уточнюючі довідки про періоди роботи, видані підприємствами, які знаходяться в районах проведення антитерористичної операції, є недійсними і не створюють правових наслідків і, відповідно, не можуть бути враховані при призначені пенсії.

Уточнюючих довідок, відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу позивачем надано не було.

Згідно наданих позивачем документів та даними з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (ОК-5) до пільгового стажу ОСОБА_1 зараховано періоди роботи на Державному відкритому акціонерному товаристві шахта ім. В.Р.Менжинського з 25.01.1999 по 31.12.1999, з 17.02.2000 по 05.10.2000; періоди роботи у Товаристві з додатковою відповідальністю "Первомайський електромеханічний завод ім. К. Маркса" з 20.01.2005 по 31.12.2005, з 24.02.2006 по 31.12.2006, з 05.02.2007 по 31.12.2007, з 24.02.2008 по 31.12.2008, 27.04.2009 по 12.11.2010, з 01.01.2011 по 17.05.2011, з 01.06.2011 по 25.12.2011, з 01.01.2012 по 24.05.2012, з 01.06.2012 по 16.12.2012, з 01.01.2013 по 10.11.2013, з 01.01.2014 по 26.05.2014.

Тому, відповідно наданих позивачем документів загальний стаж ОСОБА_1 складає 26 років 01 місяць 01 день, пільговий стаж за списком №1 склав 9 років 10 місяців 06 днів.

З посиланням на норми Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, Порядку подання та оформлення документів для призначенця (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 та Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 595 „Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, а також інших платежів з рахунків, відкритих в органах Казначейства" відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 01 серпня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (арк.спр. 1-2).

Ухвалою суду від 23 серпня 2019 року вирішено подальший розгляд даної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 16 вересня 2019 року на 10 год. 00 хв. (арк. спр. 56).

У судове засідання позивач та представник відповідача не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце перебування: АДРЕСА_1 , є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджено наявними в матеріалах справи копіями: паспорта громадянина України (арк. спр. 9-11), довідки про присвоєння ідентифікаційного номера (арк. спр. 7), довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (арк. спр. 8).

30.05.2019 позивач звернувся до УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області із заявою, зареєстрованою за № 1685, про призначення пенсії за віком (за списком 1) (арк. спр. 40), надавши документи: військовий квиток (копія) НОМЕР_9, довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (копія) № 919025803, довідку про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000 №№ 901,898, 895, довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру (копія) НОМЕР_2 , довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників №№ 896,894,899, 902, 900, паспорт НОМЕР_1 , трудові книжки НОМЕР_3 та НОМЕР_8.

В заяві про призначення пенсії позивачу зазначено перелік документів, яких не достатньо: оригіналів документів, які надано в копіях (арк. спр. 40 зворотній бік).

Згідно із протоколом від 26.06.2019 повний страховий стаж позивача становить 35 роки 20 днів, в тому числі робота за списком № 1 - 9 років 10 місяців 6 днів (арк.спр. 41).

Рішенням № 1685/2019 ( ОСОБА_1 ) від 10.07.2019 відповідач відмовив у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 за заявою від 30.05.2019 в зв`язку з відсутністю на день звернення необхідного пільгового стажу (арк. спр. 43-44).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058), Законом України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788), Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління ПФУ від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зареєстровано в Міністерстві юстиції 1 грудня 2005 року за № 1451/11731 (далі - Порядок № 383), Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць).

Закон № 1058 визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Статтею 8 Закону № 1058 закріплено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг. Так, відповідно до пункту 1 частини першої цієї статті право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Статтею 44 Закону № 1058 встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Закон № 1058 доповнено розділом XIV-1 "Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян" Законом України від 03.10.2017 № 2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій"

Згідно з частиною 1 статті 114 Закону № 1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058 визначено, що працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Спірним питанням у даній справі є наявність чи відсутність підстав для зарахування до пільгового стажу роботу позивача з 30.08.1991 по 01.04.1993 на Первомайскому ремонтно-механічному заводі ім. А.І. Бахмутського гірником монтажником підземним з повним робочим днем під землею 3 р. - 1 рік 7 місяців 3 дні; з 01.04.1993 по 01.08.1996 в Управлінні по гасінню і профілактиці породних відвалів та рекультивації землі п-о «Первомайскуголь» гірником монтажником підземним з повним робочим днем під землею 3 р. - 2 роки 9 місяців 1 день; з 12.08.1996 по 24.01.1999 на ДВАТ шахта ім. Меженського гірником монтажником підземним з повним робочим днем під землею 4 р. - 2 роки 4 місяці 13 днів.

Щодо доводів відповідача, викладених у рішенні № 1685/2019 (Румега І.В . ) від 10.07.2019, про відсутність підстав для зарахування до пільгового стажу вищезазначених періодів, суд зазначає таке.

У трудовій книжці БТ-ІІ № 23965167, яка видана 20.02.1990 на ім`я ОСОБА_1 , містяться, зокрема, такі записи:

Завод ім. Карла Маркса

1. 13.02.1990. Прийнятий в механічно-збірний цех 12 учнем токаря;

2. 01.04.1990. Присвоєно другий розряд токаря;

3. 29.07.1991. Звільнений за власним бажанням.

4. 02.07.1987 - 12.06.1989. Служба в лавах Радянської армії

Первомайский ремонтно-механічний завод ім. А.І. Бахмутського

5. 30.08.1991. Прийнятий гірником монтажником підземним з повним робочим днем під землею 3 р.;

6. 01.04.1993. Звільнений з переведенням у зв`язку з реорганізацією в Первомайське спеціалізоване управління;

Управління по гасінню і профілактиці породних відвалів та рекультивації землі п-о «Первомайскуголь»

7. 01.04.1993. Прийнятий за переведенням гірником монтажником підземним з повним робочим днем під землею

8. 01.08.1996. Звільнений за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням.

ДВАТ шахта ім. Меженського

9. 12.08.1996. Прийнятий гірником монтажником 4 розряду підземним з повним робочим днем під землею

10. 01.11.1999. Переведено гірником по ремонту гірських виробок 3- го розряду підземним з повним робочим днем під землею.

11. 05.10.2000. Звільнений за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням.

Згідно із пунктом 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць, атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Зазначена постанова набула чинності з 21.08.92. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації (пункт 4.1 Порядку № 383).

Відповідно до пункту 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Таким чином, довідка уточнюючого характеру може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка або відсутні відповідні записи у трудовій книжці та в тих випадках, коли такий пільговий стаж виник до 21 серпня 1992 року. Після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж в період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці. При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено Законом № 1788 (статті 13, 62), і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

З системного аналізу зазначених норм можна дійти висновку, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Враховуючи вищенаведене, посилання відповідача на те, що для підтвердження пільгового стажу позивач повинен був надати уточнюючі довідки підприємства, є необґрунтованими та безпідставними.

Крім того, відповідними записами у трудовій книжці позивача, в тому числі щодо атестації робочих місць підтверджено зайнятість на посаді, яка надає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. "а" ч. 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у спірні періоди, а тому посилання відповідача, як на підставу для не врахування до пільгового стажу спірних періодів роботи позивача є необґрунтованими та безпідставними.

З матеріалів справи встановлено, що позивачем на підтвердження зайнятості на згаданих вище роботах надано до суду довідки про заробітну плату від 25.03.2019 за №№895, 898, 901 та довідки про підтвердження наявного трудового стажу від 25.03.2019 за №№894, 897, 900 (арк.спр. 12-14, 17-19, 22-23).

Зазначені довідки також надавались позивачем до УПФУ разом із заявою про призначення пенсії.

Рішенням про відмову в призначенні пенсії відповідач не зарахував спірні періоди роботи позивача, тобто фактично не надавши оцінки довідкам зазначивши, що позивач не надав довідки відповідно до Порядку підтвердження наявності трудового стажу (арк. спр. 43 зворотній бік).

Щодо неврахування наданих довідок відповідачем, суд зазначає.

Спірні періоди роботи позивача підтверджуються довідками про наявність трудового стажу для призначення пенсії навіть за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, а саме: довідки про заробітну плату від 25.03.2019 за №№ 895, 898, 901 та довідки про підтвердження наявного трудового стажу від 25.03.2019 за №№ 894, 897, 900, які завірені печаткою органу підприємства, яке знаходиться на тимчасово окупованій території.

Щодо зазначених довідок, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

У Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року "Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії" зазначено, що держави члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконним і недійсним, ця недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад реєстрації народжень, смертей і шлюбів. Так, у справі "Лоізіду проти Туреччини" (Loizidou v. Turkey 18.12.1986 &45) ЄСПЛ обмежився коротким пунктом посилання на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, то, у правах "Кіпр проти Туреччини" (Cyprus v. Nurkey 10.05/2001) та "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" (Mozer v. The Republic of Moldova and Russia 23.02.2016) приділив значну увагу аналізу цього висновку та в подальшої міжнародної практики. При цьому, ЄСПЛ констатував, що Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de fackto та інститутів (окупаційної влади) далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше, означало б зовсім позбавити людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать (Cyprus v. Turkey 10.05.2001&92).

Спираючись на сформульований у вищезазначеній справі підхід, Європейський суд з прав людини у справі "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" (Mozer v. The Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) зауважив, що "першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]".

Україною, відповідно до Закону № 1207-VII та постанови Верховної Ради України "Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями" від 17.03.2015 № 254-VIII, територію Автономної Республіки Крим та окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської області, визнано тимчасово окупованими територіям.

Таким чином, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи (Намібійські винятки), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданої установою, що знаходяться на окупованій території, як доказ, оскільки суд розуміє, що можливості збору доказів на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право на пенсійне забезпечення позивача.

Суд приймає до розгляду зазначені довідки.

Однак, зазначені висновки суду жодним чином не легалізують саму установу, що видала таку довідку.

Суд критично оцінює посилання відповідача щодо завірення довідок печатками органів, незаконно створеними формуваннями, які перебувають на непідконтрольній українській владі території з огляду на те, що спірні періоди, зазначені в довідках, фактично підтвердженні записами у трудовій книжці записами №№ 5 - 10 (арк. спр. 27-28).

Враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги те, що подані позивачем довідки містять усі необхідні відомості про трудовий стаж позивача у визначений спірний період, суд дійшов висновку, що у відповідача відсутні підстави їх не враховувати.

Тобто, інформація, зазначена у вказаних довідках повинна бути врахована відповідачем при визначенні пільгового стажу позивача.

Отже, судом встановлено, що позивачем виконані вимоги чинного законодавства у повному обсязі, а відповідач безпідставно, без обґрунтування своєї позиції відмовляє зарахувати позивачу спірні періоди роботи до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Суд зазначає, у вищевказаних довідках зазначено наступні відомості: анкетні дані особи на ім`я якої видано довідку, найменування підприємства де особа працювала повний робочий день під землею, професію (посаду), вид робіт, яку виконувала особа, період виконання робіт, які необхідно враховувати при призначенні пенсії.

Посади, зазначені у вказаних довідках, відносяться до працівників: зайняті повний робочий день на підземних роботах; які обслуговують працівників, зайнятих на підземних роботах, вказаних у Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

В заяві позивача про призначення пенсії від 30.05.2019, зареєстрована за № 1685, зазначено перелік документів, наданих для призначення пенсії. Разом з цим відповідачем не вказано переліку документів, яких не недостатньо для призначення пенсі.

Вказане свідчить про те, що відповідачем надано оцінку документам позивачем та зроблено висновок про їх достатність для призначення пенсії у відповідності до записів у трудовій книжці.

Разом з тим за наслідками судового розгляду, судом встановлено, що відповідачем при призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за заявою від 30.05.2019 зареєстрованою за № 1685 неправильно обчислено страховий стаж на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України за результатом чого прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

Порушене право позивача полягає у неправильному обчисленні територіальним органом Пенсійного фонду України страхового стажу на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, а не у відмові зарахувати до страхового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах певних періодів роботи. Крім того, відповідачем зараховані до страхового стажу на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, 9 років 10 місяців 6 днів.

У межах спірних правовідносин способом судового захисту порушеного права є визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень, які полягають у неправильному обчисленні страхового стажу на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Дії, які суб`єкту владних повноважень необхідно вчинити у межах спірних правовідносин з метою відновлення прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, - провести перерахунок страхового стажу на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Судом встановлено, що відповідач, зробивши висновок щодо відсутності у позивача права на призначення пенсії на пільгових умовах з раніш зазначених підстав, не надав оцінки та не зазначив підстав відхилення записів наявних в трудовій книжці позивача за спірні періоди.

Зважаючи на обставини справи, враховуючи, що судом достовірно встановлено про порушення прав позивача, яке відбулося внаслідок дій відповідача з прийняттям протиправного рішення № 1685/2019 ( ОСОБА_1 ) від 10.07.2019 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, суд приходить до висновку про визнання протиправним та скасування рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про відмову в призначенні пенсії позивачу.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Що стосується вимог позивача щодо зобов`язання відповідача прийняти нове рішення, суд зазначає таке.

Статтею 58 Закону № 1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

З урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, суд дійшов до висновку про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно Закону № 1058-IV, з урахуванням висновку суду.

Правову позицію, що вирішення питання призначення пенсії є виключною компетенцією Пенсійного фонду, у зв`язку з чим належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії на пільгових умовах, а не зобов`язання прийняти нове рішення, висловлено Верховним Судом у постанові від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17 (реєстраційний номер 72694515) та від 04.04.2019 у справі № 204/362/17 (реєстраційний номер 80979813). Згідно з частиною 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім, необхідним та ефективним:

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про відмову в призначені пенсії від 10.07.2019 №1685/2019 ( ОСОБА_1 ). та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.05.2019 про призначення пенсі за віком на пільгових умовах з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З огляду на викладене, позовні вимоги належить задовольнити частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір в сумі 768,40 грн, що підтверджено квитанцією № 0.0..1 від 30.07.2019. (арк.спр. 3).

Як вже вище вказано, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню внаслідок обрання позивачем неналежного способу захисту порушеного права.

При цьому предметом спору у даній справі є неправильне обчислення страхового стажу на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та зобов`язання органу Пенсійного фонду України відновити порушене право.

Відповідно, обрання неналежного способу захисту порушених прав фактично не змінює тієї обставини, що вимоги позивача є правомірними.

З огляду на те, що судом встановлено неправильне обчислення позивачу страхового стажу на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, внаслідок чого позовні вимоги фактично підлягають частковому задоволенню, лише з корегуванням обраного позивачем способу судового захисту, суд присуджує позивачу понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 768,40 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьк Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в призначенні пенсії, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про відмову в призначені пенсії від 10.07.2019 №1685/2019 ( ОСОБА_1 ).

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьк Луганської області (місцезнаходження: 93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, 9, код за ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце перебування: АДРЕСА_1 ) від 30 травня 2019 року, зареєстровану за № 1685, про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьк Луганської області (місцезнаходження: 93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, 9, код за ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце перебування: АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім грн 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Суддя Т.В. Смішлива