Справа № 461/3984/19
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2019-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 рокуЛьвів№ 857/9021/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Т.В. Онишкевича

за участю секретаря судового засідання Лутчин А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС на рішення Галицького районного суду м. Львова від 15 липня 2019 року, прийняте суддею Фроловою Л.Д. у місті Львові у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил,-

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з адміністративним позовом до Львівської митниці ДФС (далі - митний орган, відповідач), в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову від 30 жовтня 2018 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил

Також, позивач просить поновити строк звернення до адміністративного суду, мотивуючи тим, що строк звернення до суду безпосередньо пов`язує з набранням чинності 25 листопада 2018 року Закону України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України». Оскільки даний Закон скасовує відповідальність за порушення, у вчиненні якого його було визнано винним.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 15 липня 2019 року позов задоволено.

Скасовано постанову заступника начальника Львівської митниці ДФС Скоромного Я.І. від 30 жовтня 2018 року у справі про порушення митних правил № 6296/20900/18, якою позивача визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, накладено стягнення у виді 8500,00 грн штрафу.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що Закон України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» від 08.11.2018р. №2612-VIII (далі - Закон №2612), було передбачено спеціальні підстави звільнення від адміністративної відповідальності, передбаченої ст.470 МК України за порушення митних правил, стосовно транспортного засобу щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення чи транзиту.

Зазначений Закон у розумінні ст.58 Конституції України скасовує або іншим чином пом`якшує відповідальність особи, тому має зворотну силу в часі.

В процесі здійснення митного оформлення транспортного засобу позивачем були оплачені необхідні митні платежі, а також здійснено добровільну сплату до держбюджету коштів в сумі, що дорівнює розміру 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (8500 грн.) в порядку пункту 9 - 3 частини 13 Закону №2612.

Згідно ст.61 Конституції України ніхто двічі не може бути притягнутий до відповідальності, тому скасовуючи постанову і закриваючи справу, слід повернути згідно ст.296 КУпАП в користь позивача 8500 грн.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, митний орган подав апеляційну скаргу, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено норми процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що судом не враховано, що оспорена постанова від 30.10.2018 року, а добровільний внесок позивачем було сплачено 28.01.2019 року. Постанова набрала чинності 09.11.2018 року, тобто до набрання чинності Закону від 08.11.2018р. №2612.

Митне оформлення транспортного засобу із добровільною сплатою до державного бюджету коштів на суму 8500 грн. не звільняє позивача від обов`язку сплати штрафу.

Щодо рішення суду про закриття справи, то суд не вправі втручатись в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень.

Просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що митний орган дійшов хибного висновку про те, що сплата добровільного внеску не звільняє його (як декларанта) від адміністративної відповідальності за порушення митних правил передбачених ст.470 МК України на підставі оплати добровільного внеску в порядку передбаченому п.3-9 Закону №2612 у зв`язку з тим, що постанова про порушення митних правил набрала законної сили до дати митного оформлення та оплати добровільного внеску.

Зазначає, що рішення суду першої інстанції не містить в резолютивній частині зазначення щодо закриття провадження у справі.

У відповідності до вимог ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд не в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 13 жовтня 2018 року, близько 08 години 27 хв., ОСОБА_1 , слідуючи в приватну поїздку з України в Республіку Польща через митний пост «Грушів» Львівської митниці ДФС, в якості пасажира легкового автомобіля марки «Renault Megane Scenic», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в`їхав в зону митного контролю, обравши для проходження митного контролю канал, позначений символами червоного кольору («червоний коридор»). Під час здійснення митного контролю вказаного транспортного засобу та внесення даних про пасажирів, які у ньому переміщуються через митний кордон України, було виявлено, що ОСОБА_1 31 березня 2018 року ввіз на митну територію України в митному режимі «транзит» транспортний засіб марки «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_3 , країна реєстрації - Республіка Польща. Враховуючи строки транзитних перевезень, встановлені ст. 95 МК України, транспортний засіб марки «Skoda Octavia» підлягав вивезенню з митної території України в термін до 05 квітня 2018 року.

30 жовтня 2018 року заступником начальника Львівської митниці ДФС Скоромним Я.І. було винесено постанову у справі про порушення митних правил № 6296/20900/18, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, накладено стягнення у виді 8500,00 грн штрафу.

Позивач вважаючи спірну постанову відповідача протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки накладення на нього адміністративного стягнення не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи, звернувся до суду.

Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції, що враховуючи положення пункту 9-3 Прикінцевих та перехідних положення Митного кодексу України, пункту 16 Тимчасового порядку, ОСОБА_1 підлягає звільненню від адміністративної відповідальності за вчинення перевищення встановленого статтею 95 МК строку доставки автомобіля, а разом з тим за прострочення вивезення за межі митної території вказаного автомобіля, оскільки поніс відповідальність у виді добровільної сплати до бюджету коштів за фактичне вчинення тих самих дій, які кваліфіковані відповідачем за частиною третьою статті 470 МК.

Так, судом встановлено, що згідно копії квитанції ОСОБА_1 сплав штраф в сумі 8500 грн., а також оплатив за розмитнення транспортного засобу від 25.01.2019 року 56000 грн.. Згідно копії митної декларації форми МД2 № UA209190/000/2019/010269 від 28 січня 2019 року ОСОБА_1 здійснив митне оформлення автомобіля «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , а 13 лютого 2019 року зареєстрував право власності на транспортний засіб, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 від 13 лютого 2019 року (а.с.14 - 17).

В процесі здійснення митного оформлення транспортного засобу позивачем були оплачені всі необхідні митні платежі, а також здійснено добровільну сплату до державного бюджету коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (8500 грн.) в порядку пункту 9-3 частини 13 Закону №2612.

Строки транзитних перевезень автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб) - п.1 ч.1 ст.95 МК України.

Відповідно до ч.1 ст.246 МК України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії (ч.5 ст.255 МК України).

Апеляційний суд зазначає, що Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» № 2612-VIII від 08.11.2018, що набув чинності 25.11.2018, були внесені зміни до Митного кодексу України, а саме пункт 13 Закону №2612-VIII вносив зміни до розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України, який було доповнено пунктом 9-2 та 9-3 такого змісту: «Тимчасово, протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України», митне оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митній території України, що класифікуються за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД та ввезені на митну територію України в період з 1 січня 2015 року до дня набрання чинності цим Законом і перебувають у митних режимах тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється з виконанням митних формальностей відповідно до тимчасового порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

До набрання чинності тимчасовим порядком, визначеним абзацом першим цього пункту, митне оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митній території України, що класифікуються за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД, здійснюється в порядку, передбаченому законодавством.

Пунктом 9-3 установлено, що протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» митне оформлення транспортного засобу, що класифікується за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД та щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється за умови сплати належних митних платежів та добровільної сплати до державного бюджету фізичною особою, яка є власником такого транспортного засобу або уповноважена розпоряджатися ним та декларує такий транспортний засіб для вільного обігу на митній території України, коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Здійснення митного оформлення транспортного засобу з дотриманням умов, визначених абзацом першим цього пункту, звільняє осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 470, 481 та 485 цього Кодексу, за порушення митних правил стосовно транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту».

Статтею 494 Митного кодексу України передбачено, що про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до ст. 460 Митного кодексу України, вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.470 МК України, перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 4 ст. 2 КУпАП - питання адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюються Митним кодексом України.

Ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ст.8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

З аналізу вищезазначених норм апеляційний суд вважає, що норми Закону №2612 не можуть бути поширені на спірні правовідносини та доводи позивача про те, що ввезений ним автомобіль було розмитнено та сплачено обов`язкові платежі і збори, оскільки, відповідно до доданих позивачем до матеріалів справи свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 13.02.2019, квитанції про сплату послуг за розмитнення транспортного засобу від 25.01.2019 в сумі 56000 грн., квитанції про сплату штрафу в сумі 8500 грн. від 22.11.2018, вказані дії було здійснено позивачем, починаючи з 22.11.2018 і закінчено 13.02.2019, автомобіль зареєстровано 13.02.2019, а строк дії транзитного перевезення автомобіля закінчився 05.04.2018 (а.с. 14 - 17)

Відтак, враховуючи те, що на час прийняття оспореної постанови від 30.10.2018 позивачем не вчинялися дії, спрямовані на розмитнення ввезеного ним автомобіля, відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо оподаткування акцизним податком легкових транспортних засобів» та Закону України «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України», що набрали чинності 25.11.2018, хоча про факт порушення митних правил останній був обізнаний, а митне оформлення транспортного засобу закінчено 13.02.2019, то, відповідно, позивач не може бути звільнений від відповідальності за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, оскільки митне оформлення транспортного засобу позивач здійснив після набрання юридичної сили оскаржуваної постанови та її виконання.

Оскільки позивач до винесення постанови заступником начальника Львівської митниці ДФС Скоромним Я.І. від 30 жовтня 2018 року у справі про порушення митних правил № 6296/20900/18 жодних дій щодо початку митного оформлення транспортного засобу не вчинив, то таким чином ОСОБА_1 не став суб`єктом правовідносин, які б передбачали звільнення його від відповідальності.

Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, а тому, постанова в справі про порушення митних правил № 6296/20900/18 від 30.10.2018 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності по ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень, не відповідає вимогам закону.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 пропустив строк звернення до суду з адміністративним позовом, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.286 КАС України - позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

З матеріалів справи вбачається, що оспорену постанову відповідача від 30.10.2018 №6296/20900/18 вручено позивачу 07.11.2018 року. (а.с.29 зворот). Оплата штрафу проведена 22.11.2018, а з позовом ОСОБА_1 звернувся до суду 30.05.2019 року (а.с.1 - 17).

Наведені ОСОБА_1 в заяві про поновлення строку звернення до суду від 30.05.2019 року обставини, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки не є поважними причинами.

Крім того, ОСОБА_1 помилково вважає, що його право порушене з набранням чинності Законом №2612 від 25.11.2018, коли адмінстягнення ним виконано до цього часу, а саме здійснено оплату штрафу 22.11.2018 року (а.с.14).

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги являються суттєвими і дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи (питання), а також наявна невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст.240, 272, 308, 315, 319, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 15 липня 2019 року у справі № 461/3984/19 скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил залишити без розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. В. Онишкевич
Повний текст судового рішення виготовлено 16.09.2019 року.