Справа № 160/5313/19
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2019-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2019 року Справа № 160/5313/19

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Барановського Р. А.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу №160/5313/19 за позовом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Вишневе" про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Дніпропетровській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Вишневе" (далі - ТОВ "Агрофірма "Вишневе", підприємство, відповідач), в якому позивач просить суд стягнути податковий борг з ТОВ "Агрофірма "Вишневе" () на користь держави в сумі 152954,86 грн. шляхом списання коштів з рахунків платника податків у банках, що обслуговують такого платника податків.

Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер №160/5313/19.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.06.2019р. відкрито провадження по справі №160/5313/19 за вищезазначеним позовом та ухвалено здійснювати розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження згідно ч. 2 ст. 257 та ч.1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України у письмовому провадженні.

Згідно ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України сторони були належним чином повідомлені про розгляд справи №160/5313/19 у спрощеному провадженні з урахуванням положень ст. 269 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у відповідача обліковується заборгованість у загальному розмірі 152 954, 86 грн., яка платником у добровільному порядку не погашена.

Ухвалою про відкриття провадження в адміністративній справі №160/5313/19 судом встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов в порядку ч. 1 ст. 261 Кодексу адміністративного судочинства України протягом 15-ти днів з моменту отримання відповідачем ухвали суду від 12.06.2019р.

Вищезазначену ухвалу суду разом із супровідним листом було направлено на юридичну адресу відповідача, зазначену позивачем у позовній заяві та наявну у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 52314, Дніпропетровська область, Криничанський район, с.Вишневе.

09.07.2019р. на виконання вимог ст. 116 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку» №270 від 05.03.2009р. працівниками УДППЗ "Укрпошта" було повернуто вищезазначене поштове відправлення суду із відміткою "За закінченням терміну зберігання" та відбитком штемпеля поштової служби, що датований 04.07.2019р.

Таким чином, ухвалу суду про відкриття спрощеного позовного провадження від 12.06.2019р. направлена на юридичну адресу ТОВ "Агрофірма "Вишневе" та згідно із приписами статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України, вважається врученою, оскільки поштове відправлення повернуто до суду поштовою службою та не вручено адресату з незалежних від суду причин.

Станом на 12.07.2019р. відзив ТОВ "Агрофірма "Вишневе" на позов у встановлений судом строк відповідачем до суду не надано.

Згідно із ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ТОВ "Агрофірма "Вишневе" () зареєстровано як суб`єкта підприємницької діяльності - юридичну особу від 24.07.1998р., яка перебуває на податковому обліку у Кам`янській об`єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 17.12.1998р. за №1297 як платник податків та зборів.

Як вбачається з матеріалів справи заявлена контролюючим органом до стягнення загальна сума податкового боргу ТОВ "Агрофірма "Вишневе" по сплаті податку на прибуток становить 152 954, 86 грн. та виникла внаслідок не сплати підприємством:

-самостійно задекларованих сум податкового зобов`язання, в т.ч. визначеного за декларацією з податку на прибуток підприємства, основною діяльністю якого є виробництво сільськогосподарської продукції за 2017 рік № від 29.08.2017р. (граничний термін сплати - 08.09.2017р.) на суму 108 517, 86 грн.

-залишку самостійно задекларованих сум податкового зобов`язання, в т.ч. визначеного за декларацією з податку на прибуток підприємства за 2017 рік № від 27.02.2018р. (граничний термін сплати - 11.03.2018р.) на суму 44 437, 00 грн.

Наявність зазначених сум податкового боргу підтверджується розрахунком податкового боргу підприємством станом на 19.07.2018р., у зв`язку з несплатою вищезазначених сум податкові зобов`язання відповідача по сплаті податку на прибуток підприємств набули статусу податкового боргу, у зв`язку з чим Головне управління ДФС у Дніпропетровській області звернулось до суду із зазначеним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

У відповідності до положень ст.ст. 67, 68 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, а також неухильно додержуватись Конституції, законів України.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст.16 Податкового кодексу України (далі-ПК), встановлено обов`язок платника податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п.36.1 ст. 36 ПК - податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором.

Згідно з п.46.1 ст. 46 ПК, податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до п.49.1 ст. 49 ПК, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Пунктом 49.2 ст. 49 ПК передбачено, що платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Пунктами 54.1, 54.2 ст. 54 ПК передбачено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Грошове зобов`язання щодо суми податкових зобов`язань з податку, що підлягає утриманню та сплаті (перерахуванню) до бюджету в разі нарахування/виплати доходу на користь платника податку - фізичної особи, вважається узгодженим податковим агентом або платником податку, який отримує доходи не від податкового агента, в момент виникнення податкового зобов`язання, який визначається за календарною датою, встановленою розділом 'V цього Кодексу для граничного строку сплати податку до відповідного бюджету.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК - платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Податкове зобов`язання, самостійно визначене платником податків, оскарженню не підлягає (п.56.11 ст.56 ПК).

Згідно з п. 14.1.175 ст.14 ПК - податковим боргом вважається сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному ПК.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК - у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.3, п. 59.4 ст. 59 ПК).

На виконання вимог зазначеної норми, позивачем сформовано та направлено на адресу платника податкову вимогу №503-04 від 02.04.2015р. на суму 112 624, 20 грн. (отримано відповідачем - 11.04.2015р.).

За правилами, визначеними п. 59.5 статті 59 ПК - у разі, коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до вимог ст. 58.3, 59.1 ПК, податкова вимога вважається надісланою (врученою) юридичній особі, якщо його передано посадовій особі такої юридичної особи під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Докази оскарження або відкликання зазначеної вимоги у матеріалах справи відсутні.

Таким чином, відповідача має податкову заборгованість на загальну суму 152 954, 86 грн., яку підприємством у добровільному порядку не погашено з огляду на відсутність доказів протилежного.

Контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи (п. 41.1 ст. 41 ПК).

Згідно п.п. 95.1, 95.2 ст. 95 ПК - контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше, ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до п. 95.3 ст. 95 ПК - стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до п.п. 20.1.19 та п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК, контролюючі органи мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою; звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Судом встановлено, загальна сума податкового боргу ТОВ "Агрофірма "Вишневе" перед контролюючим органом становить 152 954, 86 грн., однак відповідачем до суду не надано відзиву на позов або доказів погашення відповідної суми заборгованості підприємства, у зв`язку з чим суд вважає правомірним стягнення з відповідача вищезазначеної заборгованості.

Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат в порядку ст.ст. 143 та 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає наступне.

Згідно із приписами ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Водночас, суд зазначає, що під час розгляду адміністративної справи №160/5313/19 позивач, як суб`єкт владних повноважень, не мав судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та/ або проведенням експертиз, що виключає підстави для присудження таких витрат на користь позивача.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням відсутності відзиву на позов та з огляду на відсутність доказів остаточної сплати узгоджених зобов`язань, суд доходить висновку, що позов Головного управління ДФС в Дніпропетровській області до ТОВ "Агрофірма "Вишневе" про стягнення заборгованості - підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 257, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДФС в Дніпропетровській області (місцезнаходження: 49600, м.Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-а; ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Вишневе" (52314, Дніпропетровська обл., Криничанський район, с. Вишневе; ) про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.

Стягнути податковий борг з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Вишневе" () на користь держави в сумі 152 954, 86 грн. (сто п`ятдесят дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят чотири гривні вісімдесят шість копійок) шляхом списання коштів з рахунків платника податків у банках, що обслуговують такого платника податків.

Копію рішення суду направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.А. Барановський