Справа № 740/2997/17
Суддя: Олійник В. П.
Дата ухвалення: 2019-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 740/2997/17
Провадження № 6-а/740/4/19
УХВАЛА

11 вересня 2019 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді Олійника В.П., за участі секретаря судового засідання Шадура І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про подання звіту про виконання судового рішення,
встановив:
У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку статті 382 КАС України щодо здійснення судового контролю за виконанням рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 25 січня 2018 року, яке набрало законної сили, шляхом надання звіту про його виконання. Заява обґрунтована тим, що даним рішенням суду зобов"язано головне Управління Пенсійного Фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України №614-VIII від 15.07.2015 року «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення», постанови Кабінету Міністрів України «1294 від 07.11.2007 року та протокольного доповнення за №3 від 20.01.2016 року «Деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців», наказу Міністерства Оборони України від 27.01.2016 року №44 «Про особливості виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України в 2016 році» у зв`язку зі змінами розміру щомісячного грошового забезпечення з 01 січня 2016 року. Чернігівським обласним військовим комісаріатом до ГУ ПФУ в Чернігівській області подано довідку №ф446384 від 15 березня 2019 року про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2016 року згідно наказу МО України №44 від 27 січня 2016 року, де зазначена премія 450% посадового окладу та грошова винагорода 60 % місячного грошового забезпечення, проте 27 березня 2019 року надана довідка з таким же номером, але без грошової винагороди 60 % місячного грошового забезпечення, чим було здійснено підміну документа та рішення суду не виконано в повному обсязі. Просить заяву задовольнити.

Відповідно до заяви від 11 вересня 2019 року позивач ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримує, просить провести судове засідання за відсутності.

Представник Головного управління пенсійного фонду України в Чернігівській області у судове засідання не з`явився, відповідно до клопотання від 10 вересня 2019 року заступник начальника ОСОБА_2 просить відкласти судовий розгляд у зв"язку з неможливістю прибути на вказану дату та повідомляє, що позивачем не надано доказів тривалого невиконання рішення суду від 25 січня 2018 року і те, що воно в майбутньому не буде виконано, просить відмовити у задоволенні заяви. Докази щодо поважних причин неявки в судове засідання до клопотання не додані, доказування не може грунтуватись на припущеннях.

Враховуючи неявку у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 25 січня 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, третя особа - Чернігівський обласний військовий комісаріат, про зобов`язання вчинити певні дії,яке набрало законної сили згідно постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 26 квітня 2018 року, зобов"язано головне Управління Пенсійного Фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України №614-VIII від 15.07.2015 «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення», постанови Кабінету Міністрів України «1294 від 07.11.2007 року та протокольного доповнення за №3 від 20.01.2016 р. «Деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців», наказу Міністерства Оборони України від 27.01.2016 р. №44 «Про особливості виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України в 2016 році» у зв`язку зі змінами розміру щомісячного грошового забезпечення з 01 січня 2016 року. Дане рішення набрало законної сили і підлягає виконанню.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Частиною другою даної статті визначено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Як зазначає позивач в своїй заяві, станом на час її подачі заборгованість по пенсії у повному розмірі йому не виплачена, тобто судове рішення до теперішнього часу не виконане, не зважаючи на те, що заборгованість була нарахована та обліковуються відповідачем.

Згідно з положеннями статті 129 Конституції України однією з основних засад здійснення судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Рисовський проти України» (№29979/04) висловив правову позицію, відповідно до якої принцип «належного урядування», зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовний спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливості уникати виконання своїх обов`язків.

Європейський суд з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» (Case of Hornsby v. Greece, Страсбург, 19.03.1997 року) наголосив, що відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Для цілей статті 6 Конвенції стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах «Алпатов та інші проти України» (заява №7321/05 та 107 інших заяв), «Робота та інші проти України» (заява №7158/04 та 88 інших заяв), «Варава та інші проти України» (заява №12405/06 та 118 інших заяв), «ПМП «Фея» та інші проти України» (заява №27617/06 та 126 інших заяв), якими було встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою статті 124 Конституції України.

З системного аналізу матеріалів справи суд вважає обґрунтованою заяву позивача про встановлення судового контролю шляхом зобов`язання відповідача надати звіт про виконання рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 25 січня 2018 року у місячний строк з дати отримання копії цієї ухвали суду.

Керуючись ст.ст.229, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ухвалив:

Заяву задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області надати у місячний строк з дати отримання копії цієї ухвали звіт про виконання рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 25 січня 2018 року по справі №740/2997/17 (провадження №2-а/740/10/18) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, третя особа-Чернігівський обласний військовий комісаріат, про зобов`язання вчинити певні дії.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.Олійник.