Справа № 308/9328/19
Суддя: Іванов А. П.
Дата ухвалення: 2019-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/9328/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2019 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Іванова А.П.,

за участі секретаря судових засідань Єфремової М.Й.,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до інспектора капрала поліції 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Закарпатській області Лебедєва Микити Сергійовича, Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

встановив:

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просить визнати протиправними дії інспектора капрала поліції 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Закарпатській області Лебедєва М.С. та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 24.07.2019 серії ЕАВ №1359122.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до оскаржуваної постанови, позивач здійснив зупинку (стоянку) транспортного засобу 24.07.2019 о 14 год. 24 хв. в м.Ужгороді, вул. Підгірна, 24 на проїзній частині в другому ряді, чим порушив п.15.4 ПДР, за що його визнано винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено грошовий штраф у розмірі 225,00 грн.

Вважає, що застосоване стягнення у вигляді штрафу є незаконним, неправомірним та необґрунтованим з огляду на те, що постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо процедури складення та розгляду справи, без забезпечення права на правову допомогу.

Позивач зазначає, що відповідно до п. 15.2. ПДР за відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя, або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху). Для встановлення порушення п. 15.4 ПДР поліцейським необхідно було здійснити заміри та зафіксувати відстань та розташування транспортного засобу саме в другому ряді.

У судове засідання позивач не з`явився, однак від адвоката Федоричко М.М., який діє в інтересах позивача, надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та дату розгляду справи, в тому числі й шляхом виклику через веб-портал Судова влада України.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 25.07.2019 інспектором капралом поліції 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Закарпатській області Лебедєвим М. С. винесено постанову серії ЕАВ №1359122, якою на ОСОБА_1 було накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП.

Із вказаної постанови вбачається, що водій ОСОБА_1 здійснив зупинку (стоянку) транспортного засобу 24.07.2019 о 14 год. 24 хв. в м.Ужгороді, пл.Корятовича, 25 на проїзній частині в другому ряді, чим порушив п.15.4 ПДР і скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Як зазначає позивач, застосоване відносно нього оскаржуваної постановою стягнення у вигляді штрафу є незаконним, неправомірним та необґрунтованим з огляду на те, що постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо процедури складення та розгляду справи, без забезпечення права на правову допомогу, а також те, що для встановлення порушення п. 15.4 ПДР поліцейським необхідно було здійснити заміри та зафіксувати відстань та розташування транспортного засобу саме в другому ряді.

Згідно з положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

На підставі вищенаведеного, враховуючи, що відповідачем доказів на підтвердження правомірності винесеної відносно позивача постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності надано не було, з огляду на те, що своїми діями ОСОБА_1 не порушив п. 15.4 ПДР України, а отже і не скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 77, 90, 162, 268-272, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора капрала поліції 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Закарпатській області Лебедєва Микити Сергійовича, Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 24.07.2019 серії ЕАВ №1359122 відносно ОСОБА_1 скасувати.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов