Справа № 200/7540/19-а
Суддя: Троянова О.В.
Дата ухвалення: 2019-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2019 р. Справа№200/7540/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Троянова О.В., за участю секретаря судового засідання Котова С.Ю. розглянувши адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Макіївський металургійний завод» (пр. Нікопольський, 54, м. Маріуполь, 87504, Донецька область, )до Головного управління ДФС у Донецькій області (вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114, м. Маріуполь, Донецька область, 87526) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.05.2019 року № 009825

за участю:

представника позивача - не з`явився

представника відповідача - Тернинко С.М.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне акціонерне товариство «Макіївський металургійний завод» звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.05.2019 року № 009825 про застосування штрафних санкцій за неподання податкової звітності з податку на додану вартість за квітень-червень,вересень,жовтень 2106 року у сумі 5100,00 грн.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного судувід 14 червня 2019 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 02 липня 2019 року.

02липня 2019 року відкладено розгляд справи на 30 липня 2019 року.

04 липня на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву з переліком документів.

30 липня відкладено розгляд справи на 06 серпня 2019 року .

Ухвалою Донецького окружного адміністративного судувід 06 серпня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд справи по суті на 28 серпня 2019 року.

28 серпня 2019 року відкладено розгляд справи на 04 вересня 2019 року.

В судове засідання, призначене на 04 вересня 2019 представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника позивача в порядку письмового провадження.

Заявлені вимоги позивач обґрунтував незаконністю прийняття податкового повідомлення-рішення, яке винесене на підставі акту камеральної перевірки від 17.12.2018року № 3507/05-99-46-03/33185989 про результати камеральної перевірки з питань неподання податкової звітності з податку на додану вартість за лютий-червень, вересень,жовтень 2016 року та відповідно до якого Приватному акціонерному товариству «Макіївський металургійний завод» нараховані штрафні санкції за неподання податкової звітності. Зазначив, що підприємством на вимогу Податкового кодексу України складені та надіслані засобами електронного зв`язку декларації з ПДВ, про що вчасно були отримані квитанції. Жодних повідомлень про неприйняття податкових документів в електронному вигляді із зазначенням причин позивач не отримував. Крім того, відповідно до оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 15.05.2019 р. відповідачем протиправно застосовано штраф в розмірі 1020 грн., за кожне подання або несвоєчасне подання податкової декларації. Позивачем подавались заперечення до Акту перевірки, також позивач оскаржив зазначене податкове повідомлення-рішення в адміністративному порядку, де скаргу було задоволено частково. Зазначив, що податковий орган діяв всупереч вимогам Податкового кодексу України та Конституції України.

Представник відповідача Головного управління ДФС у Донецькій області в судовому засідання надав пояснення, аналогічні викладеним письмово у відзиві (ар.с. 54-59).

Так, представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, в обґрунтування своєї позиції зазначав, що підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення стали висновки, що викладені в акті камеральної перевірки від 17.12.2018 року № 3507/05-99-46-03/33185989.Актом камеральної перевірки встановлено, неподання позивачем до контролюючого органу податкової звітності,а саме декларації з ПДВ за лютий-червень, вересень, жовтень 2016 р., в зв`язку з чим було прийнято відповідне податкове повідомлення-рішення та, відповідно до ст.120 ПКУ застосовані штрафні санкції за порушення граничних термінів подання податкової звітності. Щодо самої камеральної перевірки, зазначив, що проведена камеральна перевірка стосувалась не податкових декларацій, а саме питання неподання податкової звітності з ПДВ, тому, відповіднопроведена вчасно, відповідно до вимог ст.102 ПКУ. Посилаючись на відповідність вимогам чинного законодавства викладених в акті камеральної перевірки висновків, що стали підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення, відповідач зауважував на необґрунтованості заявлених позивачем вимог та просив суд відмовити в їх задоволенні в повному обсязі.

Суд, заслухавши представника відповідача, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач, Приватне акціонерне товариство «Макіївський металургійний завод» є юридичною особою, яке зареєстровано та обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з кодом 33185989, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходження юридичної особи м. Маріуполь, проспект Нікопольський, буд.54 (а.с. 72- 76).

Фахівцями Головного управління ДФС у Донецькій області проведено камеральну перевірку Приватного акціонерного товариства «Макіївський металургійний завод`з питань неподання податкової звітності з податку на додану вартість за лютий-червень, вересень, жовтень 2016 року, про що складено акт від 17.12.2018 року № 3507/05-99-46-03/33185989 (а.с. 13-14).

Згідно висновків акту перевірки встановлено неподання податкової звітності з податку на додану вартість за лютий-червень, вересень,жовтень 2016 року, чим порушено пп. 49.18.1 п.49.18 ст. 49, п. 203.1 ст. 203 Податкового кодексу України, що в свою чергу передбачає відповідальність, встановлену п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України.

Позивачем подано заперечення до акту перевірки.( а.с.15-17)

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем буле прийнято податкове повідомлення рішення від 21.01.2019 року № про застосування штрафних санкцій за податком на додану вартість в розмірі 7140,00 гривень (а.с. 19).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем зазначене податкове повідомлення рішення від 21.01.2019 року № оскаржено в адміністративному порядку, за результатами розгляду скарги,ДФС України частково скасовувало податкове повідомлення-рішення в частині застосування штрафу в сумі 2040,00, та відповідно, частково задоволено скаргу позивача (а.с. 21-28).

Головне управління ДФС у Донецькій області прийняло інше податкове повідомлення рішення від 15.05.2019 року за № 009825 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 5100,00 грн., враховуючи Рішення про результати розгляду скарги.(а.с.32).

Відповідно до розрахунку штрафних санкцій за порушення терміну надання податкової звітності з податку на додану вартість нараховано штрафні санкції, згідно ст.120 ПКУ в загальному розмірі 5100,00 грн., а саме: за неподання звітності за квітень-червень, вересень,жовтень 2016 року по 1020 грн. за кожний період в зв`язку з повторністю порушення. ( а.с. 32).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Відповідно до пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України, статті 94 Податкового кодексу України (надалі ПК України) податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові, виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Відповідно до п.76.3. ст.76 ПКУ камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Матеріалами справи підтверджується, що податковим органом було проведено камеральну перевірку подання Приватним акціонерним товариством «Макіївський металургійний завод» декларацій з податку на додану вартість за квітень 2016 р. - граничний термін подання 20.05.2016, за травень 2016 р.- по терміну 20.06.2016р.,червень 2016-по терміну 20.07.2016р., за вересень 2016- по терміну 20.10.2016, за жовтень 2016- по терміну 20.11.2016, відповідно до складеного акту перевірки 17.12.2018 року.

Суд критично ставиться до позиції відповідача, що зазначена камеральна перевірка є перевіркою з інших питань і проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 ПК України. Крім того, Податковий кодекс України не містить поняття та переліку «інших питань» з яких в тому числі проводиться також камеральна перевірка. Суд звертає увагу, що висновок податкового органу щодо встановлення неподання податкової звітності з ПДВ є суперечним.

Відповідно до п. 16.1.3 п. 16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний. подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з п. 48.1 ст. 48 ПК України податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання.Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов`язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору. Пункт 48.2 передбачає обов`язкові реквізити, тобто, це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.

Відповідно п.49.1 ст. 49 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Пункт 49.2 визначає, що платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Пункт 49.5 передбачає, що у разі надсилання податкової декларації поштою, платник податку зобов`язаний здійснити таке відправлення на адресу відповідного контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення граничного строку подання податкової декларації, визначеного цією статтею, а при поданні податкової звітності в електронній формі, - не пізніше закінчення останньої години дня, в якому спливає такий граничний строк.

Відповідно до п.49.8. прийняття податкової декларації є обов`язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов`язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Пункт 49.11. передбачає, що у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов`язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови:п.п. 49.11.1. у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв`язку, - протягом п`яти робочих днів з дня її отримання.

Пункт 49.15 зазначає, що податкова декларація, надіслана платником податків або його представником поштою або засобами електронного зв`язку, вважається неподаною за умови її заповнення з порушенням норм пунктів 48.3 і 48.4 статті 48 цього Кодексу та надсилання контролюючим органом платнику податків письмової відмови у прийнятті його податкової декларації.

Наказом ДПА України №233 від 10.04.2008 р. затверджена Інструкція з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами комунікаційного зв`язку, відповідно до якої, п.7.4 передбачає, що перша квитанція є підтвердженням платнику податків передачі його податкових документів в електронному вигляді до

органу ДПС засобами телекомунікаційного зв`язку. Ця квитанція надсилається органами ДПС на електронну адресу платника податків, з якої було надіслано податкову звітність. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС. Якщо на електронну адресу платника податків не надійшла перша

квитанція, то податковий документ вважається неодержаним. Пункт7.5 передбачає, що підтвердженням платнику податків прийняття його податкових документів до бази даних ДПС є друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, в якій визначаються реквізити прийнятого податкового документа в електронній формі,

відповідність податкового документа в електронній формі затвердженому формату (стандарту) електронногодокумента, результати перевірки ЕЦП, інформація про платника податків, дата та час приймання, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова звітність, та дані про відправника квитанції. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв`язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС.

Відповідно до п. 7.6 зазначеної інструкції, якщо надіслані податкові документи сформовано з помилкою, то платнику податків надсилається друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття податкових документів

в електронному вигляді із зазначенням причин. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв`язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС. Пункт 7.7 зазначає, що датою та часом надання податкового документа в електронному вигляді до органів ДПС є дата та час, зафіксовані у першій квитанції.

В матеріалах справи містяться податкові декларації ПрАТ «Макіївський металургійний завод» з податку на додану вартість за квітень,травень, червень, вересень, жовтень 2016 року (а.с. 60-69) з доказами їх направлення та отримання податковим органом, а саме: квитанція № 1, квитанція №2 ( а.с. 34-43).

Жодної помітки в зазначених квитанціях податковим органом не зазначено.

Відповідачем в якості доказу, надані суду листи, адресовані позивачу про не визнання як податкової звітності. Відповідно до зазначених листів повідомлено, що отримана електронною поштою «Податкова декларація з податку на додану вартість» за травень 2016 року, зареєстрована, але не вважається податковою декларацією, відповідно до вимог ст. 48 Податкового кодексу України, а саме зазначено, що «податковою адресою юридичної особи є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців» (п.45.2) Інформація платника податків, який надає податкову звітність не відповідає реєстраційним документам. Запропоновано подати податкову звітність, оформлену відповідно до чинного законодавства. Аналогічні листи складені і щодо звітності за червень 2016 р.,за вересень 2016р., за жовтень 2016 р. (а.с. 77, 79-81).Щодо наданої звітності за квітень 2016 року, зазначено, що декларація не містить найменування контролюючого органу, до якого подається звітність( а.с. 78).

Листи «Про не визнання як податкової звітності`адресовані позивачу із зазначенням адреси: м. Маріуполь, пр-т. Нахімова,116-А. Доказів належного повідомлення та направлення, вручення зазначених листів за вказаною адресою чи за адресою, яка є місцем реєстрації позивача, а саме : м. Маріуполь, пр-т. Нікопольський, 54 суду не надано.

В судовому засіданні представник позивача також заперечував щодо повідомлення податковим органом про неприйняття податкової звітності позивача.

Відповідно до п. 49.18. ст.49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює:п.п. 49.18.1. календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Відповідно до п. 203.1. ст.203 ПК України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Згідно з вимогами п.120.1. ст.120 ПК України, неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Судом встановлено, що відповідачем визначено штрафні санкції позивачу в розмірі 1020 грн. в зв`язку з тим, що до позивача протягом року вже було застосовано штрафні санкції відповідно до ст.120 ПК України за порушення граничних термінів подання податкової декларації з ПДВ за серпень 2016 р.

Враховуючи,що відповідачем не доведено факт неподання податкових декларацій, які податковий орган вважає оформленими не належним чином та не прийнятими, суд не вбачає правомірності в діях відповідача.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відтак, визначене у податковому повідомленні-рішенні від 15.05.2019 року № 009825 зобов`язання зі сплати штрафних санкцій за неподання податкових декларацій з податку на додану вартість за квітень-червень, вересень-жовтень 2016 році в розмірі 5100,00 гривень є неправомірним, тому відповідач діяв не на підставі, не в межах повноважень, та не у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених позивачем вимог про скасування податкового повідомлення-рішення від 15.05.2019 року № 009825.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно;6) розсудливо;7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ч.ч. 1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За приписами ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Оцінюючи в силу положень ст.ст. 72,73, 90 КАС України представлені позивачем письмові докази у їх сукупності та вимоги чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позивачем надано суду належні докази на підтвердження заявлених позовних вимог, у зв`язку із чим, враховуючи відсутність у відповідача підстав для проведення відповідної перевірки, та встановлення здійснення позивачем вантажних перевезень без протоколу перевірки, у зв`язку із чим у задоволенні позову суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

За вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі положень Податкового кодексу України, ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Макіївський металургійний завод» (пр. Нікопольський, 54, м. Маріуполь, 87504, Донецька область, ) до Головного управління ДФС у Донецькій області (вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114, м. Маріуполь, Донецька область, 87526) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 009825від 15.05.2019 року - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Донецькій області від № 009825 від 15.05.2019 про застосування штрафних санкцій у сумі 5100,00 гривень.

Стягнути з Головного управління ДФС у Донецькій області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь Приватного акціонерного товариства «Макіївський металургійний завод»() судові витрати з судового збору у розмірі 1921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) гривню 00 копійок.

Вступна та резолютивна частина рішення проголошена в судовому засіданні 04 вересня 2019 року. Рішення складено у повному обсязі та підписано 13 вересня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.В. Троянова