Справа № 1.380.2019.003419
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1.380.2019.003419
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2019 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Управління державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Львова Львівської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Управління державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Львова Львівської області в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, викладене в листі №16091/05-78 від 26.06.2019 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області сформувати подання до Управління державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Львова Львівської області про повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1% з операції купівлі-продажу нерухомого майна в сумі 7047, 00 грн., сплаченої відповідно до квитанції №1 від 05.05.2017 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем за договором купівлі-продажу квартири, посвідченим 05.05.2017 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Шафраном Р.І. придбано житло, а саме квартиру АДРЕСА_1 . При нотаріальному посвідченні вказаного договору, позивачем сплачено збір на державне обов`язкове пенсійне страхування в сумі 7047,00 грн., що становить 1% вартості придбаного майна.

Позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про повернення помилково сплачених коштів. Листом від 26.06.2019 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області в заяві позивача відмовлено.

Позивач зазначає, що оскільки житло нею придбавалось вперше, вона не повинна була сплачувати збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції придбання нерухомого майна, сплата такого збору в сумі 7047,00 грн. (1% вартості квартири) є помилковою, а тому підлягає поверненню з державного бюджету.

Крім того, вважає, що саме Пенсійний фонд України зобов`язаний довести факт придбання позивачем житла не вперше, а не вимагати доказів, які б таку обставину спростували та які об`єктивно відсутні. Зважаючи на наведене, зазначає, що має право на повернення суми збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції придбання нерухомого майна як помилково сплаченого за відсутності обов`язку здійснювати такий платіж.

У зв`язку з вищевказаним, адміністративний позов просить задоволити повністю.

У поданому запереченні на відзив позивач додатково зазначає, що шестимісячний строк звернення до суду нею не пропущено, оскільки вона зверталась до відповідача із заявою про повернення помилково сплачених коштів. Листом від 26.06.2019 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області в заяві позивача відмовлено. Дізнавшись про порушення відповідачем своїх прав у червні 2019 року, позивач звернулася за захистом своїх порушених прав до суду 09 липня 2019 року, тобто в межах строку, передбаченого статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву. Відповідач вказує, що Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області не володіє інформацією щодо реєстрації права власності на нерухоме майно, а тому не має можливості встановити факт придбання житла фізичними особами вперше. Крім того, зазначає, що позивачем не надано жодних документів, які б підтверджували, що майно придбане ним вперше.

Відповідач стверджує, що громадяни, які придбавають житло вперше звільняються від сплати збору на підставі закону, а не за рішенням органу Пенсійного фонду. Тому питання звільнення від сплати збору повинно було з`ясовуватись при нотаріальному посвідченні цивільно-правового договору.

У зв`язку з вищенаведеним у задоволенні адміністративного позову просить відмовити в повному обсязі.

Також у поданому відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду, оскільки про порушення своїх прав позивач дізналася при укладенні договору купівлі-продажу квартири від 05.05.2017 року, а з даним позовом до суду звернулася 07.07.2019 року, тобто з пропуском строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України.

З приводу цього суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідач зазначає, що про порушення своїх прав позивач дізналася при укладенні договору купівлі-продажу квартири від 05.05.2017 року, а з даним позовом до суду звернулася 07.07.2019 року, тобто з пропуском встановленого шестимісячного строку звернення до суду, передбаченого частиною другою статті 122 КАС України.

З цього приводу суд зауважує, що предметом спору у даній справі є зобов`язання відповідача сформувати подання до управління державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Львова Львівської області про повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1% з операції купівлі-продажу нерухомого майна в сумі 7047, 00 грн., сплаченої відповідно до квитанції №1 від 05.05.2017 року.

Як слідує з матеріалів справи, позивач звернулася до відповідача із заявою, в якій просила повернути безпідставно сплачений збір на обов`язкове державне пенсійне страхування у сумі 7047,00 грн.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 26 червня 2019 року №16091/05-78 позивачу відмовлено в задоволенні її заяви.

09.07.2019 року позивач звернулася до суду з позовною заявою для захисту своїх прав.

Відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки позовною вимогою позивача є зобов`язання відповідача сформувати подання до управління державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Львова Львівської області про повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1% з операції купівлі-продажу нерухомого майна в сумі 7047,00 грн., сплаченої відповідно до квитанції №1 від 05.05.2017 року, що було і змістом заяви позивача до відповідача, днем, коли позивач дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів є день отримання нею листа від 26 червня 2019 року №16091/05-78 про відмову в задоволенні такої заяви. Зважаючи на те, що з даним позовом до суду позивач звернулася 09.07.2019 року, а лист відповідача датований 26 червня 2019 року, встановлений частиною другою статті 122 КАС України шестимісячний строк звернення до суду нею не пропущено.

У поданих через канцелярію суду поясненнях Управління державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Львова Львівської області повідомляє, що якщо за рішенням суду кошти з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачені безпідставно, то вони повертаються органами Держказначейства платнику на підставі його заяви та за письмовим поданням органу, який відповідно до законодавства контролює справляння вказаного збору чи платежу, яким є Пенсійний фонд України в особі його територіальних органів відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2011 року №106 «Деякі питання ведення обліку податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету».

Також просить здійснювати розгляд позовних вимог без участі представника Управління державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Львова Львівської області як третьої особи.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою судді від 11 липня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення сторін, ухвалою суду від 26 липня 2019 року в задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи з викликом сторін за участю представника Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області відмовлено.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини:

05 травня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Житлобудзахід» та ОСОБА_1 укладено договір купівлі продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Шафраном Р.І. та зареєстрований в реєстрі за №1869, згідно з яким позивач прийняла у власність квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта власником квартири є ОСОБА_1 , що підтверджується рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 35065635 від 05.05.2017 року.

Відповідно до квитанції №1 від 05.05.2017 року ОСОБА_1 сплатила збір з операцій придбавання (купівлі продажу) нерухомого майна в сумі 7047,00 грн. на рахунок УК у Шевченківському районі м. Львова.

Листом від 26.06.2019 року за № 16091/05-78 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області в заяві позивача про повернення помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі продажу нерухомого майна в розмірі 1% від вартості придбаного майна відмовлено, оскільки Пенсійний фонд України та його органи не володіють інформацією щодо прав власності громадян на нерухоме майно, а видача довідок щодо звільнення від сплати збору осіб, які придбавають майно вперше не належить до його компетенції. У разі надання органам Пенсійного фонду відповідного документа про визнання громадянина особою, що придбаває нерухоме майно вперше, виданого органом до компетенції якого це відноситься, він буде звільнений від сплати збору. Враховуючи, що на даний час такого органу не існує, особу, що придбаває житло вперше, може бути визнано в судовому порядку.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач вважає відмову відповідача протиправною, оскільки нею по суті безпідставно (помилково) сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі продажу нерухомого майна в розмірі 1% від вартості придбаного майна.

Вказані обставини, та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Згідно з п. 9 ст. 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 2 цього ж Закону передбачено, що об`єктом оподаткування є, для платників збору, визначених п. 9 ст. 1 цього Закону, вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

Згідно з абзацом 1 пункту 15-1 Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1740 від 03 листопада 1998 року збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Згідно з п. 15-3 цього ж Порядку нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Аналіз наведених норм законодавства вказує, що нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється лише за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, однак, громадяни, які придбавають житло вперше, не є платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з п. 2. ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта позивач є власником квартири АДРЕСА_2 . Підстава виникнення права власності: договір купівлі продажу квартири від 05.05.2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Шафран Р.І., зареєстрований у реєстрі №1869, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 35065635 від 05.05.2017 року. Відтак, відомості щодо придбання позивачем іншого нерухомого майна у матеріалах справи відсутні. В свою чергу, відповідачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивача про придбання ним житла вперше, чи підтверджували б реєстрацію на праві приватної власності за ним будь-якого іншого нерухомого майна та свідчили б про відсутність у нього права на звільнення від сплати збору.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов до висновку, що позивач 05.05.2017 року вперше придбав нерухоме майно (квартиру АДРЕСА_2 ) за договором купівлі-продажу, і при його нотаріальному посвідченні безпідставно сплатив збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 1% від його вартості в сумі 7047,00 грн.

Таким чином, дії відповідача щодо відмови позивачеві у поверненні безпідставно сплаченого збору на обов`язкове пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 7047,00 грн., на підставі договору купівлі-продажу від 05.05.2017 року є протиправними, а позовна вимога в цій частині підлягає задоволенню.

Разом з тим суд зазначає, що процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії, визначена Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року № 787.

Пунктом 5 цього Порядку передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Відповідно до пп. 2 пункту 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року № 215, Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунка, відкритого у Національному банку, зокрема, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Отже, оскільки повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а таким органом є Пенсійний фонд України, то саме на відповідача покладено обов`язок щодо формування та надання до органів Державної казначейської служби подання про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Відповідно до квитанції №1 від 05.05.2017 року ОСОБА_1 сплатила збір з операцій придбавання (купівлі продажу) нерухомого майна в сумі 7047,00 грн. на рахунок Управління державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Львова Львівської області, а тому позовна вимога про зобов`язання відповідача сформувати подання до управління державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Львова Львівської області про повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1% з операції купівлі-продажу нерухомого майна в сумі 7047,00 грн., сплаченої відповідно до квитанції №1 від 05.05.2017 року підлягає задоволенню в повному обсязі.

Такі висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, яка наведена у його постановах від 20.03.2018 року (справа №819/1249/17, від 30.01.2018 року (справа №819/1498/17) та 31.01.2018 року (справа №819/1667/17).

Таким чином, на підставі наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 139, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, вул. М. Андрея, 10, м. Львів), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Управління державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Львова Львівської області (79000, м. Львів, вул. Городоцька, 16) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задоволити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 в поверненні помилково сплаченого збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за придбання нерухомого майна.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016, ) сформувати та подати до Управління державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Львова Львівської області (79000, м. Львів, вул. Городоцька, 16, ) подання про повернення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі - продажу нерухомого майна в сумі 7047,00 грн. відповідно до квитанції №1 від 05.05.2017 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 768,40 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII Перехідні положення цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 11 вересня 2019 року.

Суддя Клименко О.М.