Справа № 826/4860/17
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2019-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

29 серпня 2019 року № 826/4860/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Григоровича П.О., за участі секретаря судового засідання Морозової Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Академ-Клуб»
до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві
третя особа Київська міська рада
про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,
Представники сторін:

позивача: Бурдакова О.А.;

відповідача: Демченко Д.В.;

третьої особи: Ільчик М.О.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Академ-клуб» (надалі - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві (надалі - ДПІ), в якому, з урахуванням заяви про зміну підстав позову, просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві, яка полягає у нездійсненні зарахування переплати з орендної плати за землю у розмірі 3 385 557,36 грн в рахунок орендної плати Товариства з обмеженою відповідальністю «АКАДЕМ-КЛУБ» за земельні ділянки та земельного податку за 2015-2016 роки;

- зобов'язати Державну податкову інспекцію у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві зарахувати надмірно сплачену орендну плату за землю у розмірі 3 385 557,36 грн в рахунок орендної плати Товариства з обмеженою відповідальністю «АКАДЕМ-КЛУБ» за земельні ділянки та земельного податку за 2015-2016 роки;

- зобов'язати Державну податкову інспекцію у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві підписати акт звірки між ДПІ у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві та Товариством з обмеженою відповідальністю «АКАДЕМ-КЛУБ» за період з 01.01.2014 року по 01.01.2017 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 квітня 2017 року відкрито провадження, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду в судовому засіданні на 18.05.2017, яке в подальшому неодноразово відкладалось з метою отримання додаткових доказів для правильного вирішення спору по суті заявлених позовних вимог.

Ухвалою від 18.08.2017 призначено в адміністративній справі № 826/4860/17 судову експертизу з питань землеустрою та зупинено провадження у справі.

Ухвалою від 26.11.2018 поновлено провадження та призначено справу до судового розгляду в судовому засіданні.

Протокольною ухвалою від 22.01.2019 проголошеною в судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати замінено первинного відповідача на Головне управління ДФС у м. Києві.

Протокольною ухвалою від 07.03.2019 проголошеною в судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати, залучено Київську міську раду до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Під час розгляду справи в судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, посилаючись при цьому на те, що внаслідок помилкового обрахунку орендної плати на рівні 3% від НГО замість 1,5% у позивача виникла переплата, яка має бути зарахована в рахунок майбутніх платежів. В заяві про зміну підстав позову позивач посилається на те, що частина земельних ділянок були виділені третьої особою іншим фізичним особам, що сприймається судом як додатковий доказ існування переплати з орендної плати.

Представник відповідача проти позову заперечив, посилаючись при цьому на те, що позивачем не було дотримано законодавчо визначеної процедури зарахування переплати в рахунок майбутніх платежів, внаслідок чого в рамках наявного юридичного спору відсутні будь-які дії чи рішення суб'єкта владних повноважень, які негативно впливають на охоронювані права та інтереси позивача.

Третя особа проти позову заперечила та просила суд в позову відмовити, підтримуючи при цьому позицію відповідача.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва.

ВСТАНОВИВ:

12 квітня 2006 року між Київською міською радою (Орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «АКАДЕМ-КЛУБ» (Орендар) укладено Договір оренди земельних ділянок, перелік яких наведено в позовній заяві.

Відповідно до п. 4.2. Договору річна орендна плата за земельні ділянки на період будівництва встановлюється у розмірі 1,5% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок.

07.02.2012 року ДПІ листом №2390/10/15-316 повідомило позивача про те, що відповідно до ст. 288 Податкового кодексу України була змінена процентна ставка плати за землю - підвищена до 3%, що в свою чергу, зумовило сплату позивачем орендної плати у розмірі 3% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки за 2013-2014 роки.

В подальшому, як зазначає позивач в позовній заяві, за результатами ознайомлення з Постановою Верховного Суду України від 11.06.2013 №21-166а13, ТОВ «Академ-Клуб» дійшло висновку про безпідставність сплати орендної плати в розмірі 3% від НГО замість 1,5%, як то визначено в договорі оренди від 12.04.2006.

Як наслідок, за результатами самостійного обрахунку, ТОВ «АКАДЕМ-КЛУБ» було встановлено, що ним у період 2013-2014 років орендна плата за землю сплачувалась із переплатою і сума переплати за вказаним платежем становить 3 385 557,36 грн.

Листом № 26/02-2017 від 01.02.2017 року позивач просив ДПІ здійснити перерахунок орендної плати за земельні ділянки, нарахованої у період до 2015 року, а надмірно сплачені 3 385 557,36 грн за 2013-2014 роки зарахувати в рахунок плати за земельні ділянки за 2015 рік та за інші платежі з податків, належних до сплати.

Додатково Позивач просив підписати акт звірки між ДПІ у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві та Товариством з обмеженою відповідальністю «АКАДЕМ-КЛУБ» за період з 01.01.2013 року по 01.02.2017 року.

Згідно пояснень представника позивача, відповіді на дане звернення позивач не отримав, ДПІ вказане зарахування не проведено, акт звірки не підписав.

За таких обставин позивач звернувся до суду з даним позовом та просить його задовольнити.

Оцінивши за правилами ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним.

Відповідно пп.14.1.73 Податкового кодексу України, землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

За змістом пп.14.1.74 Податкового кодексу України, земельна ділянка - частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, цільовим (господарським) призначенням та з визначеними щодо неї правами.

Як вже зазначалось, суть спору зводиться до того, що внаслідок самостійного декларування та сплати позивачем за 2013 - 2014 роки орендної плати в розмірі 3% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, замість 1,5%, як то визначено в договорі оренди, у позивача виникла відповідна сума переплати, яка на переконання позивача, протиправно не була зарахована контролюючим органом в рахунок майбутніх платежів по орендній платі.

Пунктом 50.1 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо в майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Пунктом 87.1 Податкового кодексу України передбачено, серед іншого, що сплату грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснено за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника).

Наказом Міністерства фінансів України №560 від 16.06.2015 затверджено форму податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності).

Проаналізувавши форму декларації, що затверджена наказом №560, судом встановлено, що декларація передбачає можливість подання уточнюючого звітного документа за відповідний період, а також передбачає можливість вказання платником податків суми зменшення податкового зобов'язання.

Аналіз наведених норм в контексті спірних правовідносин дає змогу дійти висновку, що у випадку існування переплати з орендної плати, позивач був наділений правом уточнити власні грошові зобов'язання в бік зменшення шляхом подання уточнюючої податкової декларації.

При цьому, нормами Податкового кодексу України не передбачено іншої можливості декларування переплати з орендної плати, окрім як подання відповідної уточнюючої декларації, правомірність заповнення якої може бути перевірена контролюючим органом.

Позивачем в підтвердження власної правової позиції до матеріалів справи не надано податкової звітності, що подана у встановленому порядку, яка б підтверджувала існування у ТОВ «Академ-Клуб» переплати з орендної плати в сумі 3 385 557,36 грн.

Посилання позивача на безпідставність нарахування ним самим 3% орендної плати, а також надання Київською міською радою земельних ділянок іншим особам, судом відхиляються, адже питання правомірності та повноти нарахування і сплати позивачем орендної плати не є предметом доказування в рамках даного спору.

Лише у випадку подання позивач уточнюючої податкової декларації та незгоди контролюючого органу з правомірністю показників податкової звітності, питання повноти сплати орендної плати може бути предметом доказування в рамках спору про оскарження ППР, проте такі обставини, в даному випадку, відсутні.

Самі по собі твердження позивача в заяві від 01.02.2017 №26/02-2017 про існування переплати не можуть бути підставою для зарахування ДПІ відповідної суми в рахунок майбутніх платежів, адже контролюючий орган позбавлений можливості перевіряти правомірність податкового обліку платника податків на підставі поданих в довільній формі заяв за відсутності самостійного декларування таким платником податків результатів власної фінансово-господарської діяльності.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, оскільки станом на 01.02.2017 позивачем не було надано до ДПІ належних доказів існування переплати в сумі 3 385 557,36 грн, відповідно, контролюючий орган не міг допустити протиправної бездіяльності у формі нездійснення зарахування переплати з орендної плати за землю у розмірі 3 385 557,36 грн в рахунок орендної плати Товариства з обмеженою відповідальністю «АКАДЕМ-КЛУБ» за земельні ділянки та земельного податку за 2015-2016 роки.

Отже, позовні вимоги в частині переплати задоволенню не підлягають.

Позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача підписати акт звірки, задоволенню також не підлягають, адже Наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016р. №422 «Про затвердження порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», надання актів звірки платникам податків не передбачено.

Керуючись статтями 9, 14, 31, 33, 72-78, 90, 244-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АКАДЕМ-КЛУБ" (ідентифікаційний , адреса: 01103, м.Київ, ВУЛИЦЯ ДРАГОМИРОВА, будинок 2-А).

ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ ДФС У М.КИЄВІ (ідентифікаційний , адреса: 04655, м.Київ, ВУЛИЦЯ ШОЛУДЕНКА, будинок 33/19).

Рішення набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 16.09.2019.

Суддя П.О. Григорович