Справа № 400/1983/19
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2019-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2019 р. № 400/1983/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Устинова І.А., розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 в інтересах ОСОБА_2 , АДРЕСА_1

до відповідача:Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області, вул. Декабристів, 5-а, м.Миколаїв, 54001 Доманівського районного сектору управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області, вул. Центральна, 39 А, смт. Доманівка, Миколаївська область, 56400

про:визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 (далі - позивач) з позовом до Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області, Доманівського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області (далі - відповідач ) з вимогами:

- визнати протиправною відмову Управління Державної міграційної служби в Миколаївській області в особі Доманівського Районного сектору УДМС України в Миколаївській області у видачі ОСОБА_2 у зв`язку із досягненням 16-річного віку паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ;

- зобов`язати Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області в особі Доманівського районного сектору УДМС України в Миколаївській області оформити та видати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку із досягненням нею 16-річного віку паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ.

Ухвалою суду від 04.07.2019 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідач протиправно відмовив у видачі паспорту громадянина України неповнолітній особі у вигляді книжечки, оскільки видати паспорт особі за заявою є обов`язком відповідача відповідно до Закону України «Про затвердження зразка бланка паспорта громадянина України» від 04.06.1994р. № 415. Крім того, відповідач не мав права відмовляти у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки неповнолітній особі, оскільки таке право не є забороненим законодавством України. Щодо видачі паспорта за заявою особи саме у формі книжечки є обов`язком міграційної служби відповідно до Постанови Великої палати Верховного Суду від 19.09.2018 р. у зразковій справі № 806/3265/17.

Відповідач заперечує проти позову та зазначає у відзиві, що в оформленні паспорту громадянина України ОСОБА_2 відповідач не відмовляв, а неоформления паспорту громадянина України є лише нереалізацією свого права та обов`язку позивачем. Кожен громадянин зобов`язаний відповідно до «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України» отримати паспорт громадянина України. Крім того, дана справа не може бути віднесена до зразкової справи, про яку зазначила позивач у позові. Позивачем при зверненні до відповідача з відповідною заявою, не було дотримано необхідної процедури, передбаченої законодавством, зокрема Законом України «Про звернення громадян» та Законом України «Про доступ до публічної інформації», якими не передбачено оформлення паспорту громадянина України, а тому відповідний лист, який позивач оскаржує, не є рішенням суб`єкта владних повноважень в розумінні КАС України.

Позивач у відповіді на відзив вказала, що твердження відповідача викладені у відзиві є безпідставними, а посилання відповідача на окремі думки суддів Верховного Суду ніяк не змінюють рішення Великої Палати Верховного Суду, яке на даний час є чинним.

На підставі ч. 9 ст. 205 КАС України, суд вважає за можливе розглянути адміністративний позов в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про наступне.

ОСОБА_1 по досягненню своєї дитини ОСОБА_2 16-річного віку звернулась як законний представник до Доманівського районного сектору Управління ДМС України в Миколаївській області (далі-районний відділ ДМС), що є територіальним підрозділом Управління Державної Міграційної служ би в Миколаївській області із заявою оформити і видати дитині ОСОБА_2 паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ (далі - паспорт-книжечка).

Позивач в своїй заяві вказала, що відмовляється від видачі (оформленні) паспорта у формі ID-картки - документа Реєстру, про незгоду на обробку персональних даних, та обгрунтовано право на отримання паспорта-книжечки відповідно до Постанови Великої палати Верховного суду у зразковій справі.

Доманівський районний відділ ДМС листом від 16.05.2019 року вих. № 3-1/6/4824/1510-19 відмовив у наданні дитині такого паспорта, посилаючись на Закон України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» (далі - закон «Про ЄДДР»), згідно з яким оформлення і видача паспорта здійснюється у формі картки.

Позивач вважає, що такою відмовою відповідач грубо і безпідставно порушив основоположні права дитини як людини і громадянина, тому звернулась з відповідним позовом до суду.

Суд, дослідив матеріали справи, виходить з такого.

Конституція України проголошує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права (ст.8), відповідно до якого, зокрема , людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (ст.3). Кодекс адміністративного судочинства України гарантує звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України (ст.8).

Відмовляючи дитині у видачі паспорта-книжечки, Відповідач спирається виключно на закон «Про ЄДДР». Але відповідно до цього закону Єдиний державний демографічний реєстр (ЄДДР, реєстр) створений для обслуговування тих суспільних відносин, які «пов`язані із збиранням, накопиченням, захистом, зберіганням, обліком, використанням і поширенням конфіденційної інформації» (ч.1 ст.1; ч.3 ст.8).

Стаття 10 закону «Про ЄДДР» вимагає від громадян особистого звернення та підпису на заяві для включення персональних даних до інформайійно-комунікаційної системи Реєстру та формування з персональних даних людини унікального номеру запису в Реєстрі ( УНЗР ). Тобто Закон передбачає обробку даних людини на підставі її підпису ( згоди). При цьому умови включення даних до ЄДДР не підпадають під визначення випадків, вказаних статтею 32 Конституції України, за якими згода не вимагається

Відповідно до ст.32 Конституції України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національноі безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Згідно зі ст.2 Закону України « Про захист персональних даних» термін «згода» означає « добровільне волевиявлення особи за умови її поінформованості».

Отже, при ненаданні людиною згоди персональні дані не повинні оброблятися. Рішенням Конституційного суду України встановлено, що «збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручання в її особисте та сімейне життя» (20.01.2012, №2рп/2012, Справа № 1-9/2012).

Наведені норми дають підстави для висновку, що документи Реєстру, передбачені Законом «Про ЄДДР» (зокрема паспорт-картка), можуть видаватися виключно на добровільній основі.

Суд зазначає, що на даний час є чинним Положення про паспорт громадянина України, затверджене Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ (із змінами, у т.ч. згідно з Законами України від 03.07.2012 № 5029-УІ та від 18.09.2012 №5492-У1) (далі - Положення про паспорт), яке прийнято на виконання ст.5 Закону України «Про громадянство України».

Відповідно до цього Положення паспорт громадянина України є документом , що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України» (п.1); паспорт громадянина України видається кожному громадянинові України після досягнення 16-річного віку (п.2); «Бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної Книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України» (п.3); «Термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується (п.8).

Чинною Постановою Кабінету Міністрів України від 12.06.2013 №415 відновлено дію Постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.1994 № 353 «Про затвердження зразка бланка паспорта громадянина України» «у вигляді паспортної книжечки» (п.1), що відповідає Положенню про паспорт.

Отже, суд ззаначає та звертає увагу на те, що сьогодні діють дві самостійні групи нормативно-правових актів стосовно видачі Паспорта громадянина України: як у вигляді паспортної книжечки - Постанова про паспорт, так і у вигляді паспортної картки--закон «Про ЄДДР».

Необхідно також зауважити, що неповнолітній не відмовляється отримати паспорт громадянина України, а лише просить (а після відмови вимушений звернутися до суду з відповідною вимогою) органи державної міграційної служби оформити та видати йому паспорт , громадянина України у формі книжечки.

Звідси, суд зауважує, що територіальний орган ДМС не взяв до уваги, що отримання паспорту громадянина України є обов`язком безпосередньо неповнолітнього, а оформлення ним заяви-анкети, яка би означала автоматичне погодження занесення особистих даних неповнолітнього до Єдиного державного демографічного реєстру, на що неповнолітній не тільки не надає згоди, а й забороняє розміщувати свої особисті дані до реєстру .

Крім того, отримання ним паспорту - є не тільки зобов`язанням неповнолітнього, але й правом щодо отримання форми паспорту , не забороненою діючим законодавством України - не у формі картки, а у формі паспортної книжечки без застосування засобів ЄДДР.

Тому, суд вважає, що орган ДМС дійшов помилкового висновку щодо відсутності в нього правових підстав оформити та видати ОСОБА_2 паспорту громадянина України у вигляді книжечки та щодо того, що орган ДМС зобов`язаний забезпечувати оформлення та видачу паспортів громадянам України лише у вигляді картки.

Таку позицію підтримала Велика Палата Верховного суду зазначивши про аналогічне в Постанові від 19.09.2018 у зразковій справі №1806/3265/17 (Пз/9901/2/18, Провадження № 11-460 за18), в якій визнано протиправною відмову територіального підрозділу Державної міграційної служби (ДМС) України у видачі позивачці паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт та зобов`язано територіальний підрозділ ДМС України оформити та видати позивачці паспорт у формі книжечки відповідно до цього Положення про паспорт.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Підсумовуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне вказати, що відмовою відповідача у видачі дитині паспорта-книжечки грубо порушуються права дитини, її батьків, що захищаються нормами статей 3, 8, 21-23, 27-29, 31,32, 34,35,41-43, 46- 48,53,60,68 Конституції України. При цьому Положення про паспорт повністю гарантує реалізацію цих прав.

У ст.3 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.91 №789-ХІІ, зазначено : «В усіх діях щодо дітей , незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини».

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб?єкта владних повноважень обов?язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, свою позицію суду не довів та не обґрунтував її належним чином.

Таким чином, суд вважає, що позов є обґрунтований та підлягає задоволенню.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) в інтересах ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області (вул. Декабристів, 5-а, м. Миколаїв, 54001, ) , Доманівського районного сектору управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області (вул. Центральна, 39 А, смт. Доманівка, Миколаївська область, 56400, 3код ЄДРПОУ 7844163) задовольнити.

2. Визнати протиправною відмову Управління Державної міграційної служби в Миколаївській області в особі Доманівського Районного сектору УДМС України в Миколаївській області у видачі ОСОБА_2 у зв`язку із досягненням 16-річного віку паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ.

3. Зобов`язати Доманівський районний сектор УДМС України в Миколаївській області (вул. Центральна, 39 А, смт. Доманівка, Миколаївська область, 56400, ) оформити та видати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку із досягненням нею 16-річного віку паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. А. Устинов