Справа № 540/787/19
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2019-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2019 р.м.ОдесаСправа № 540/787/19

Категорія:111060000 Головуючий в 1 інстанції: Василяка Д.К.

Місце ухвалення: м. Херсон

Дата складання повного тексту: 24.06.2019 р.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Бітова А.І.

суддів - Лук`янчук О.В.

- Ступакової І.Г.

при секретарі - Рощіній К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 24 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання незаконною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) зі сплати соціального внеску,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі - ГУ ДФС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі) про визнання незаконною та скасування вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску в розмірі 15 819,54 грн. від 12 листопада 2018 року, винесену ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що з моменту реєстрації позивач як ФОП підприємницькою діяльністю не займалася, доходи від провадження такої діяльності не отримувала, в зв`язку з чим вважає, що вимога про сплату боргу зі сплати єдиного соціального внеску від 12 листопада 2018 року винесена відповідачем незаконно та є такою, що підлягає скасуванню.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що оскаржувана вимога є обґрунтованою, прийнята у межах та на підставі наявних у ГУ ДФС служби у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі повноважень у зв`язку з виявленою недоїмкою зі сплати позивачем єдиного внеску.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 24 червня 2019 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ГУ ДФС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) зі сплати соціального внеску - відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги:

- ФОП ОСОБА_1 обрала спрощену систему оподаткування та не отримує дохід (не здійснює підприємницьку діяльність, оскільки перебуває в трудових відносин з іншим підприємством), не виникає обов`язку сплачувати внесок у мінімальному розмірі;

- аналогічна правова позиція також прослідковується у рішенні Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 травня 2019 року у справі №340/453/19. В рішенні зазначено, що період за який нараховано внесок від здійснення підприємницької діяльності, ФОП не займалась, оскільки перебувала у трудових відносинах з підприємством, котре сплачувало внесок з її заробітної плати. Управління мало право нарахувати внесок, прийнявши вимогу про його сплату, на підставі: акту перевірки; звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів.

У відзиві ГУ ДФС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі на апеляційну скаргу вказується, що рішення Херсонського окружного адміністративного суду винесено з дослідженням всіх істотних обставин справи, та з дотриманням норм матеріального та процесуального права

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:

19 липня 2008 року ФОП ОСОБА_1 взято на облік, як платника податків у Херсонському управлінні Херсонського ДПІ ГУ ДФС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі.

12 листопада 2018 року ГУ ДФС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі сформовано податкову вимогу №Ф-7304-51 про сплату заборгованості з єдиного внеску станом на 31 жовтня 2018 року у сумі 15 819,54 грн.

Не погоджуючись із вимогою від 12 листопада 2018 року №Ф-7304-51, позивач звернулась до суду з позовом.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що ФОП, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування і є одночасно найманими працівниками, не звільняються від сплати єдиного внеску та подання обов`язкової звітності за себе як фізичні особи-підприємці.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-14, 73, 74, 77, 78 КАС України, п.2 ч.1 ст. 1, п.4 ч.1 ст. 4, п.1 ч.1 ст. 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", наказу Міністерства доходів і зборів України від 20 квітня 2015 №449 "Про затвердження Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", які регулюють спірні правовідносини.

Судова колегія не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно п.2 ч.1 ст. 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі Закон №2464) - єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 6 Закону №2464 - платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно п.4 ч.1 ст. 4 Закону №2464 платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно п.6 ч.1 ст. 1 Закону №2464 недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Пунктом 2 ч.2 ст. 7 Закону №2464 встановлено, що у разі якщо платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Частиною 3 ст. 9 Закону №2464 встановлено, що обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Пунктом 7 ч.1 ст. 13 Закону №2464 визначено, що органи доходів і зборів мають право стягувати з платників несплачені суми єдиного внеску.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 25 Закону №2464 - рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.

Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов`язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

У разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Форма вимоги про сплату боргу (недоїмки) для платника єдиного внеску - фізичної особи станом на 06 квітня 2016 року була затверджена чинним наразі наказом Міністерства доходів і зборів України від 20 квітня 2015 №449 "Про затвердження Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Інструкція №449), а саме - наведена в додатку 7 до вказаної Інструкції.

Таким чином, дії відповідача по формуванню відносно позивача податкової вимоги про сплату заборгованості з єдиного внеску здійснені на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та з додержанням інших вимог встановлених ч.2 ст. 2 КАС України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказувала, що в неї не виникає обов`язку сплачувати внесок у мінімальному розмірі, оскільки вона не отримує дохід (не здійснює підприємницьку діяльність) та перебуває в трудових відносинах з іншим підприємством.

Судова колегія вважає помилковими та не приймає до уваги ці доводи апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Так, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06 грудня 2016 року №1774 внесено зміни до Закону №2464, що діють з 01 січня 2017 року.

Для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 ч.1 ст. 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Для платників, зазначених у п.4 ч.1 ст. 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, єдиний внесок нараховується - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску (п. 2, 3 ч.1 ст. 7 Закону №2464).

Частиною 12 ст. 9 Закону №2464 встановлено, що єдиний внесок підлягав сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Таким чином, фізичні особи-підприємці, в тому числі які, застосовують спрощену систему оподаткування, сплачують єдиний соціальний внесок за періоди, в яких вони були платниками єдиного податку, незалежно від того, отримували вони дохід у цей період чи ні.

Відповідно до положень ч. 4 п. 1 Розділу II Інструкція №449, фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу.

Апелянтом не наведено існування обставин, визначених ч. 4 п. 1 Розділу II Інструкції.

Щодо доводів апелянта про перебування у трудових відносинах з іншими підприємствами, та сплату з її заробітної плати роботодавцями єдиного соціального внеску, судова колегія зазначає наступне.

Платниками єдиного внеску є, зокрема, підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені з урахуванням норм законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством чи за цивільно-правовими договорами (п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону №2464).

Базою нарахування єдиного внеску для зазначених платників є сума нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються положеннями Закону про оплату праці, та сума винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами (абзац перший п. 1 ч.1ст. 7 Закону №2464).

Крім того, платниками єдиного внеску, як зазначено у п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону №2464-VI, є фізичні особи-підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, незалежно від того, чи є такі особи найманими працівниками.

Отже фізичні особи-підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування і є одночасно найманими працівниками, не звільняються від сплати єдиного внеску та подання обов`язкової звітності за себе як фізичні особи підприємці.

Сплата єдиного соціального внеску у такому разі не здійснюється подвійно, адже за фізичну особу підприємця, яка працює найманим працівником у юридичної особи, єдиний соціальний внесок сплачує роботодавець (утримань єдиного соціального внеску із заробітної плати немає).

З урахуванням викладеного, наявність недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску є самостійною підставою для направлення платнику вимоги про сплату недоїмки, без проведення додаткових перевірок. Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів у випадку, зокрема, якщо такий платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску. Недоїмкою ж є сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом №2464.

Стосовно посилання апелянта на правову позицію викладену у рішенні Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 травня 2019 року у справі №340/453/19, судова колегія зазначає, що вказане судове рішення не набрало законної сили та не може мати для суду апеляційної інстанції преюдиційного значення.

Судова колегія не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.2 ч.1 ст. 315, п.п.4 ч.1 ст. 317, ст.ст. 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 24 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 11 вересня 2019 року.

Головуючий: Бітов А.І.
Суддя: Суддя: Ступакова І.Г. Лук`янчук О.В.