Справа № 222/482/19
Суддя: Подліпенець Є. О.
Дата ухвалення: 2019-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 222/482/19
Провадження № 2-а/222/13/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2019 року Володарський районний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Подліпенця Є.О.,

за участю секретаря Темір В.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - поліцейського роти № 1 батальйону Управління

патрульної поліції в Донецькій області

Департаменту патрульної поліції Ковальова Т.В.,

представники учасників справи:

представник позивача адвокат Коваленко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Нікольське справу адміністративного судочинства за адміністративним позовом ОСОБА_1 дополіцейського роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Ковальової Тетяни Вікторівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття провадження по справі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просить скасувати постанову серії НК № 643026 від 12.03.2019 року про накладення на нього адміністративного стягнення, винесену поліцейським роти № 1 батальйону УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Ковальовою Т.В., та провадження по адміністративній справі закрити.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що 12.03.2019 рокуполіцейський роти № 1 батальйону УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Ковальова Т.В. виніс постанову серії НК № 643026 від 12.03.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу. Згідно зазначеної постанови йому інкриміновано порушення п.п. «д» п. 2.9 ПДР, а саме розмова по мобільному телефону під час керування транспортним засобом. Проте, він ПДР України не порушував, під час керування транспортним засобом по мобільному телефону не розмовляв. Однак інспектор не слухаючи його, та незважаючи на відеоматеріали де не зафіксовано факту його розмови по мобільному телефону під час керування транспортним засобом, виніс відносно нього оскаржувану постанову. Таким чином, докази його вини відсутні, що свідчить про відсутність в його діях складу адмінправопорушення передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП. Крім цього, при винесенні постанови, поліцейським порушено процедуру розгляду адміністративної справи. Так, протокол на місці не складався, справа була розглянута одразу на місці зупинки транспортного засобу, що позбавило його можливості скористатися правами передбаченими ст. 268 КУпАП, та виконання поліцейським вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. Також поліцейським не було проведено підготовки справи до розгляду, він не представився, не вирішив клопотання, не дослідив докази, не заслухав осіб, які беруть участь у розгляді справи, а також не надав для ознайомлення відеозапис з нагрудної боді камери, а тому постанова прийнята з порушенням Конституції та законів України, не є обґрунтованою та законною.

Ухвалою судді від 25.03.2019 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження по справі. Справу призначено до розгляду по суті в судовому засіданні Володарського районного суду Донецької області. Крім цього, відповідачу роз`яснено що він за три дні до початку судового засідання має право подати відзив на позов та докази у разі заперечення позовних вимог за наявності. Також відповідачу роз`яснено його обов`язок відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України, надати суду всі матеріали, що були або мали бути взяті ним до уваги при прийнятті рішення, вчинення дії, з приводу яких подано позов.

Копія зазначеної ухвали була надіслана учасникам справи.

Також стороні відповідача разом з ухвалою надіслано копію позовної заяви з доданими до неї документами.

Сторони в судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, про вручення судових повісток, що повернулися на адресу суду.

Представник позивача адвокат Коваленко К.О. в судове засідання також не прибула. Надала суду письмову заяву в якій зазначила що на задоволенні позовних вимог наполягає та просить судове засідання провести без її участі.

Відповідач поліцейський роти № 1 батальйону УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Ковальова Т.В. надіслав суду поштою відзив на адміністративний позов, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що позовні вимоги сторони позивача є незаконними, безпідставними та необґрунтованими, оскільки на їх підтвердження останнім не надано належних та допустимих доказів. Також зазначив, що під час патрулювання 12.03.2019 року поліцейським роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Ковальовю Т.В., близько 12-50 год. у Лівобережному районі м. Маріуполя по вул. Київська проти будинку 21, було помічено транспортний засіб RENAULT MASTER, номерний знак НОМЕР_1 , водій якого, під час керування транспортного засобу, користувався засобом зв`язку, тримаючи його у руці, а саме розмовляв по мобільному телефону, чим порушив вимоги п. 2.9 «Д» ПДР України. Під час спілкування з водієм, яким виявився ОСОБА_1 поліцейський йому представився, довів суть скоєного правопорушення, встановив його особу, та роз`яснив права. За наслідками розгляду адміністративної справи, дослідивши докази, встановивши факт вчинення водієм адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, на останнього, на місці, було складено оскаржувану постанову зі змістом якої його було ознайомлено та вручено під підпис. При цьому, в основу доказової бази вини водія у вчиненні правопорушення покладено відеозапис, що у відповідності до положень ст. 251 КУпАП є належним доказом. Також при застосуванні адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. було враховано положення ст.ст. 33, 284 КУпАП. Крім цього зазначив, що розгляд адмінсправи на місці вчинення ОСОБА_2 О ОСОБА_3 правопорушення відповідає вимогам діючого законодавства, а тлумачення норм КУпАП на які посилається позивач в позовній заяві не відносяться до норми закону, які діють на даний час. Також доводи позивача з приводу не складання протоколу на місці розгляду справи не ґрунтуються на законі, а дії відповідача з цього приводу узгоджуються з положеннями ст. 258 КУпАП. Таким чином враховуючи, що доводи сторони позивача на які він посилається як на підставу задоволення позовних вимог не підтверджені доказами, а факт порушення останнім ПДР України та правомірності дій інспектора підтверджується відеозаписом, вважає, що підстави для задоволення позову відсутні, постанова відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню. Крім цього відповідач у відзиві просив суд розглянути справу без його участі та додав оптичний диск з відеозаписом.

Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників судового процесу достатніми, суд розглянув справу у відсутність нез`явившихся сторін та представника позивача.

Розглянувши заяви по суті справи, письмову заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, відеозапис, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Так, відповідно до положень ст. 288 КУпАП постанова посадової особи по справі про адмінправопорушення може бути оскаржена у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України (далі КАСУ), з особливостями визначеними КУпАП. Виходячи з правового змісту цих вимог законодавства, даний позов розглядається в порядку та відповідно до вимог КАС України, з урахуванням особливостей визначених КУпАП.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 643026 від 12.03.2019 року винесеної поліцейським роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Ковальовою Тетяною Вікторівною, позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що він 12.03.2019 року о 12-50 год. в Донецькій області, м. Маріуполь, Лівобережний р-н, вул. Київська, 21, керуючи транспортним засобом RENAULT MASTER, номерний знак НОМЕР_1 , користувався засобом зв`язку тримаючи його у руці чим порушив п. 2.9 «д» ПДР України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до п. 2.9 «д» ПДР України під час руху транспортного засобу водієві забороняється користуватися засобами зв`язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Частиною 2 ст. 122 КУпАП, між іншого, передбачено адміністративну відповідальність за користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого їх захисника представників і адвоката.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, які пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення охоплює вину, мотив і мету поведінки правопорушника. Адміністративне правопорушення може бути вчинене, як умисно, так і з необережності.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, якщо особа, котра його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, якщо особа, котра його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливість настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачити.

Отже, тільки за наявності складу адміністративного правопорушення особа, яка його вчинила, може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як встановлено, позивач обґрунтовує заявлені позовні вимоги, тою обставиною, що він не порушував п. 2.9 «д» ПДР України, тобто не використовував під час руху транспортного засобу засобів зв`язку, а також порушенням відповідачем процедури розгляду адміністративної справи, що тягне незаконність прийнятого рішення по справі та виключає його відповідальність за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Відповідач в свою чергу, посилається на відеофіксацію вчинення позивачем правопорушення, а також на відеозйомку з нагрудної боді камери поліцейського, якою зафіксовано процедуру розгляду адміністративної справи, згідно якої спростовуються доводи позивача викладені в позовній заяві.

З наданого відповідачем оптичного диску, дослідженого під час розгляду справи вбачається, що на ньому міститься відеозапис (файл IMG_2003) з якого при детальному, по кадровому, наближеному перегляді чітко видно як позивач під час керування транспортним засобом використовує засіб зв`язку тримаючи його у руці, а тому останній допустив порушення п. 2.9 «д» ПДР України, за що правомірно був притягнутий відповідачем до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Також слід зазначити, що встановлюючи факт керування транспортним засобом саме позивачем, суд виходить з того, що останній під час розгляду справи поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, при перегляді відео фіксації представленої йому поліцейським, не заперечував що на відео зафіксовано транспортний засіб саме під його керуванням, що також підтверджується наданим відеозаписом (файл ).

Щодо доводів позивача з приводу того, що поліцейським при винесенні оскаржуваної постанови була порушена процедура розгляду справи, слід зазначити наступне.

Розділом ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року (далі Інструкція) регламентовано процедуру розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Так, п.5 Розділу ІІІ Інструкції визначено, що поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Також, п.9 Розділу ІІІ Інструкції передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складання протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (п.10 Розділу ІІІ Інструкції). Аналогічні положення закріплені в ст. 252 КУпАП.

Таким чином поліцейський, як особа уповноважена на розгляд справи, під час розгляду такої справи, має дотримуватися вищенаведених приписів законодавства, в протилежному випадку вчинені дії є неправомірними, та як наслідок тягнуть незаконність прийнятих рішень і їх скасування.

З дослідженого відеозапису вбачається, що вимоги щодо процедури розгляду справи відповідачем дотримані.

Так, поліцейський розпочав розгляд справи з представлення, а саме відрекомендувався позивачу, повідомив яка справа розглядається, довів суть скоєного правопорушення, встановив особу позивача, роз`яснив останньому його права передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, вислухав його пояснення та перед прийняттям рішення по справі, за клопотанням позивача ознайомив останнього з відеозаписом зафіксованого правопорушення (файл ; ).

Також, як вбачається з дослідженого відеозапису, позивач, після роз`яснення йому прав, заявив лише одне клопотання про ознайомлення його з відео фіксацією правопорушення, яке було задоволено. Позивачу було продемонстровано відеозапис вчиненого ним правопорушення. Інших клопотань позивачем заявлено не було, він лише виразив не згоду з правопорушенням.

За таких обставин, суд прийшов до висновку що доводи позивача з приводу того, що поліцейським підготовчі дії проведені не були, поліцейський йому не представився, а також поліцейський під час розгляду справи не вирішив клопотання, не дослідив докази, не заслухав осіб, які беруть участь у розгляді справи, а також не надав для ознайомлення відеозапис з нагрудної боді камери, а також те, що його права передбачені ст. 268 КУпАП були порушені, є безпідставними, недоведеними та такими, що не заслуговують на увагу.

Також слід зазначити, суд не бере до уваги доводи сторони позивача з приводу того, що справа була розглянута в порушення ст. 276 КУпАП на місці його зупинки, а не за місцем знаходження органу, який розглянув справу, оскільки роз`яснення Конституційного Суду на які посилається позивач стосуються тлумачення положень КУпАП, які діяли до змін внесених у 2015 році до ст. 258 КУпАП, якою було визначено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу, а після набуття чинності редакції зазначеної статті положення КУпАП в цій частині Конституційним Судом не тлумачилися.

Безпідставними також є і доводи позивача з приводу того, що поліцейський на місці виніс постанову, а не склав протокол про адмінправопорушення, оскільки положення ч.5 ст. 258 КУпАП обов`язку складання протоколу при розгляді справ щодо правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не передбачають.

Таким чином, спірна постанова серії НК № 643026 від 12.03.2019 року винесена відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, які передбачені Конституцією та законами України, при її складанні відповідачем враховані положення ст.ст. 251, 252, 258, 280, 284 КУпАП та призначене порушнику стягнення, накладено з урахуванням ст.ст. 33-35 КУпАП. Відповідно до положень п.1 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

З огляду на вищенаведене, беручи до уваги, що мало місце вчинення позивачем адмінправопорушення, та його правомірно було притягнуто до адмінвідповідальності, винесена постанова прийнята на підставі, у межах повноважень та у спосіб, які передбачені Конституцією та законами України, та відповідає вимогам закону, суд вважає, що вона скасуванню не підлягає, а тому її слід залишити без змін, залишивши позовні вимоги позивача про скасування оскаржуваної постанови без задоволення.

Інші доводи сторін не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст. 5, 8, 9, 20, 22, 72, 77, 241-246, 250, 268, 269, 271, 272, 286 КАС України, ст.ст. 1, 7, 9, 222, 268, 278, 280, 283, 288 КУпАП, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 дополіцейського роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Ковальової Тетяни Вікторівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття провадження по справі відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду через Володарський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя Є.О. Подліпенець