Справа № 420/4260/19
Суддя: Бжассо Н. В.
Дата ухвалення: 2019-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4260/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2019 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бжассо Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одеса справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича, за результатом розгляду якого позивач просить суд:

Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» щодо не включення до Переліку рахунків, за якими вкладники ПАТ «Банк Михайлівський» мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформації про позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів в сумі 180000,00 грн. по поточному рахунку № НОМЕР_1 ;

Зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича включити інформацію про позивача до Переліку рахунків, за якими вкладники ПАТ «Банк Михайлівський» мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та подати до цього Фонду додаткову інформацію про ОСОБА_1 , який має право на відшкодування коштів у розмірі 180000,00 грн. по поточному рахунку № НОМЕР_1 , для внесення даних щодо нього до Загального Реєстру вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначає, що він є клієнтом ПАТ «Банк Михайлівський» та у цій банківській установі на його ім`я відкритий поточний рахунок № НОМЕР_1 , на який ТОВ «Кредитно-Інвестиційний Центр» 19.05.2016 року здійснило переказ коштів на загальну суму 180000,00 грн. На підставі рішення Національного банку України від 23.05.2016 № 14/БТ "Про віднесення публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 23.05.2016 № 812 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 12 липня 2016 року № 124-рш «Про відкликання банківської ліцензії на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняте Рішення № 1213 від 12.07.2016 року «Про початок процедури ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень ліквідатору банку».

З 15.07.2016 року Фонд розпочав виплати коштів вкладникам зазначеного банку. Проте, коли позивач звернувся до банку-агента з метою отримати кошти, гарантовані Законом, йому повідомили, що він відсутній у списках вкладників для виплати гарантованої суми. З виписки по особовому рахунку від 03.06.2019 року, позивачу стало відомо, що Перекази коштів, здійснені ТОВ «Кредитно-Інвестиційний Центр» 19.05.016 року на загальну суму 180000,00 грн. на його поточний рахунок, відкритий у ПАТ «Банк Михайлівський» є нікчемним правочином. Позивач вважає не включення його до Переліку рахунків вкладників, що мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування та неподання відповідної інформації до Фонду протиправною бездіяльністю.

Ухвалою суду від 18.07.2019 року відкрито провадження у справі та призначено перше судове засідання з розгляду справи по суті на 12.08.2019 року.

09.08.2019 року від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, з огляду на який, відповідач заперечує проти позову та вважає, що позовні вимоги не належать до задоволення. В обґрунтування підстав для відмови у задоволенні позову відповідач зазначає, що суму коштів, що обліковується на рахунках позивача, останній отримав на умовах Договору, та вони є сумою поверненої позики та процентів за користування нею. Вказані грошові кошти отримані позивачем на підставі договору позики та по своїй правовій природі не є вкладами згідно з ЗУ «Про банки і банківську діяльність» та Закону № 4452-VI. Також, представник відповідача зазначає, що Законом № 4452-VI передбачений обов`язок Уповноваженої особи Фонду забезпечити перевірку правочинів. Нікчемність правочину встановлюється Законом № 4452-VI. Таким чином, жодних спеціальних дій уповноважена особа Фонду, щодо «визнання нікчемним» будь-яких правочинів не вчиняла та не могла вчинити. Представник відповідача зазначає, що банком проведено кредитні операції з фінансовими компаніями ТОВ «КІЦ» та ТОВ «ІРЦ» на суму, що значно перевищувала наявний ліміт кредитування. В подальшому, за рахунок коштів, відображених на рахунку ТОВ «ІРЦ» внаслідок проведення вищевказаних нікчемних правочинів, були проведені операції з перерахування коштів на поточні рахунки фізичних осіб відкриті в банку. Разом з тим, фактичного перерахування грошових коштів не відбувалося, операції проводились шляхом здійснення відповідних проводок в балансі Банку за відсутності грошових коштів в такій кількості на рахунку ПАТ «Банк Михайлівський».

09.09.2019 року засобами електронного зв`язку від представника позивача надійшли пояснення, згідно з якими відповідачем не доведено, що зазначені у Виписці по рахунку транзакції здійснені з порушенням норм законодавства. Також, представник позивача зазначив, що відзив на позов та клопотання про залишення позову без розгляду подані не відповідачем у справі Волковим О.Ю. , а ОСОБА_3 , який здійснює представництво банку перед третіми особами Законом не надано право одному ліквідатору здійснювати представництво іншого ліквідатора.

Позивач у судове засідання не з`явився, належним чином та своєчасно повідомлявся про дату, час і місце судового розгляду, 12.08.2019 року надав суду заяву про розгляду справи за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином та своєчасно повідомлявся про дату, час і місце судового розгляду, у відзиві на адміністративний позов просить суд розглядати справу за його відсутності.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

12.04.2016 року позивач уклав договір з ТОВ "Кредитно-Інвестиційний Центр" за № 980-017-000220416 щодо передачі у власність 180 000 грн. на строк не більше 42 днів з виплатою 31,68 % річних. ТОВ Кредитно-Інвестиційний Центр" сплачує відсотки та повертає кошти на рахунки позивача у ПАТ "Банк Михайлівський" - № НОМЕР_2 та № НОМЕР_1 відповідно.

19.05.2016 року з рахунку ТОВ "Кредитно-Інвестиційний Центр"на рахунок позивача було перераховано: 180 000,00 грн. з призначенням платежу «повернення коштів згідно з договором № 980-017-000220416 від 12.04.2016.

Рішенням Правління національного банку України № 14/БТ від 23.05.2016 року ПАТ "Банк Михайлівський" віднесено до категорії неплатоспроможних.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 812 від 23.05.2016 року «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень тимчасового адміністратора» запроваджено тимчасову адміністрацію у ПАТ "Банк Михайлівський" строком до 22.06.2016 року призначено уповноважену особу.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 991 від 13.06.2016 року продовжено строк тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" до 22.07.2016 року.

Рішенням правління Національного банку України № 124-рш від 12.07.2016 року відкликано банківську ліцензію та запроваджено ліквідацію у ПАТ "Банк Михайлівський".

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1213 від 12.07.2016 року розпочато ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" строком по 12.07.2018 року.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1702 від 01.09.2016 року уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" з 05.09.2016 року призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Волкова Олександра Юрійовича.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 383 від 08.02.2018 року з 09.02.2018 року повноваження ліквідатора ПАТ "Банк Михайлівський" визначені пунктами 4, 5, 6, 8 частини 2 статті 37, пунктом 4 частини 1 статті 48 Закону делеговано ОСОБА_3 , а саме: організації правової роботи, зокрема, юридичного супроводження діяльності ПАТ "Банк Михайлівський" та представництва інтересів Банку в органах судової влади, органах прокуратури, правоохоронних органах, та органах виконавчої служби України: проведення аудиторських перевірок та юридичних експертиз діяльності банку; представництва ПАТ "Банк Михайлівський" в органах державної влади в межах повноважень, визначених цим рішенням - діяти без довіреності від імені Банку, підписувати будь-які договори (правочини). інші документи: видавати розпорядження давати доручення та ін.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1758 від 21.06.2018 року продовжено строк здійснення ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" на два роки з 13.07.2018 року по 12.07.2020 року включно, та:

- продовжено повноваження ПАТ "Банк Михайлівський" Волкову Олександру Юрійовичу по 12.07.2020 включно, визначені статтями, 37, 38, 47-52, 52, 53 Закону, крім повноважень визначених пунктами 4,5, 6,8 частини 2 статті 37, пунктом 4 частини 1 статті 48 Закону;

- продовжено повноваження ліквідатора ПАТ "Банк Михайлівський" ОСОБА_3 по 12.07.2020 включно, пунктами 4, 5,6,8 частини 2 статті 37, пунктом 4 частини 1 статті 48 Закону.

Суд встановив, що 28.05.2019 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про включення інформації про нього до Переліку рахунків вкладників ПАТ «Банк Михайлівський» для отримання гарантованого відшкодування вкладу за рахунок коштів ФГВФО за рахунком № НОМЕР_1 , відкритим в ПАТ «Банк Михайлівський», а також передати до цього Фонду відповідну інформацію про позивача, оскільки при зверненні до банку агента з метою отримання коштів позивача повідомили, що він не включений до такого Переліку та Загального реєстру вкладників. Також, позивач просив надати йому виписку по вказаному рахунку з моменту його відкриття та по 27.05.2019 року.

03.06.2019 року позивачу надано відповідь на вказану заяву з випискою по особовому рахунку та повідомлено про те, що зарахування коштів на рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 з ТОВ "Кредитно-Інвестиційний Центр" № НОМЕР_3 в сумі 180000,00 грн. є нікчемним правочином в силу положень ст. 215 Цивільного кодексу України та п. 7-9 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до п.3, п.4 ч.1 ст.2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакцій, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Частиною 1 ст. 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакцій, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Згідно зі ст.26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакцій, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакцій, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 20 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур`єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Гарантії Фонду є формою участі держави у системі гарантування вкладів фізичних осіб, передбаченої Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»; для виконання Фондом відповідних зобов`язань можуть залучатися бюджетні кошти; рішення та дії Фонду чи уповноваженої особи Фонду щодо включення вкладника до переліку осіб, яким необхідно здійснити виплату відшкодування сум вкладів за рахунок коштів Фонду, є рішеннями та діями суб`єкта владних повноважень, який реалізує делеговані державою повноваження по виведенню з ринку неплатоспроможних банків (статті 2, 25).

Згідно з ч. ч. 2, 4 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакцій, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов`язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч.3 цієї статті.

Фонд протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині 2 статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами; має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

Відповідно до ч.3 ст.38 вищевказаного Закону, правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства. Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду.

З огляду на наведені положення законодавства, перевірка правочинів (у тому числі договорів) на нікчемність, здійснюється Фондом відносно правочинів (у тому числі договорів) укладених саме з банком, як стороною відповідного правочину.

При цьому, суд зазначає, що 19.05.2016 року з рахунку ТОВ "Кредитно-Інвестиційний Центр" на рахунок ОСОБА_1 перераховано кошти у сумі 180 000,00 грн. з призначенням платежу "повернення коштів згідно з договором № 980-017- 000220416 від 12.04.2016 року» .

На дату прийняття Правлінням Національного банку України постанови 23 травня 2016 року №14/БТ «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» на поточному рахунку позивача № НОМЕР_1 знаходилась сума 180000,00 грн.

Тобто, фактично відповідач визнав нікчемними дві розрахункові банківські операції з перерахування коштів з одного рахунку на інший, тоді як на дату запровадження в банку тимчасової адміністрації кошти, які позивач передавала ТОВ "Кредитно-Інвестиційний Центр" вже обліковувалися на її розрахунковому рахунку в банку.

Суд зазначає, що у відповіді № ЗГ1(К)/1042 від 03.06.2019 року зазначено, що правочин, яким на рахунок позивача зараховано кошти у сумі 180000,00 грн., що надійшли 19.05.2016 року від ТОВ "Кредитно-Інвестиційний Центр" є нікчемним у силу положень п. 7-9 ч. 3 ст. 38 ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", тоді як з огляду на зміст п. 7 цієї ж статті, його не може бути застосовано до договорів, укладених між позивачем та ПАТ «Банк Михайлівський», між позивачем та ТОВ "Кредитно-Інвестиційний Центр", а також до транзакцій щодо переведення коштів від ТОВ "Кредитно-Інвестиційний Центр" на рахунок позивача, оскільки на підставі цих правочинів у позивача не виникло переваг (пільг) стосовно інших кредиторів банку, а також умови цих правочинів не передбачають обов`язків банку перерахувати кошти або передати майно позивачу.

Відповідно до п. 8 ч. 3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», правочин є нікчемним, якщо банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Статтею 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено перелік пов`язаних з банком осіб.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банк зобов`язаний подавати Національному банку України інформацію про пов`язаних із банком осіб у порядку, встановленому нормативно-правовими актами Національного банку України.

Разом з тим, відповідачем не уточнено, до якої категорії пов`язаних з банком осіб відноситься позивач, так само як не доведено, що інформація про позивача, як пов`язану з банком особу, була направлена Національному банку України.

Крім того, підставою нікчемності правочину є здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства (пункт 9 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Відповідачем не доведено, що транзакції, щодо яких уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волковим О.Ю. застосовано наслідки нікчемності, здійснені з порушенням норм законодавства та призвели до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку.

Таким чином, посилання відповідача на положення п. 7-9 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», як на правову підставу для визнання зазначених вище транзакцій нікчемними, є необґрунтованими, оскільки відповідачем жодним чином не доведено наявності підстав, за яких правочини відповідно до ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є нікчемними.

Зазначені висновки суду відповідають висновкам Верховного Суду, що наведені у постанові від 31.10.2018 року у справі № 822/1083/17.

Також, з огляду на відзив на адміністративний позов нікчемність правочину затверджена наказом Уповноваженої особи № 42/1 від 01.06.2016 року.

Суд зазначає, що згідно з положеннями статей 37, 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд або його уповноважена особа наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів, тобто мають право здійснити перевірку таких правочинів стосовно їх нікчемності, прийняти відповідне рішення про виявлення факту нікчемності правочину і повідомити про це сторін правочину, а також вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності правочинів.

При цьому при виявленні нікчемних правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу банку, підписаного уповноваженою особою Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (частини другої статті 215 ЦК України та частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб») незалежно від того, чи була проведена передбачена частиною другою статті 38 цього ж Закону перевірка правочинів банку і виданий згаданий наказ. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ банку не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом банку, який підписано уповноваженою особою Фонду особою, що здійснює повноваження органу управління банку. Тому факт того, що наказ уповноваженої особи Фонду не був оскаржений позивачем і є чинним, жодним чином не впливає на нікчемність правочину.

Вказаний висновок суду відповідає висновкам, що наведені Великою Палатою Верховного суду у постанові від 04.07.2018 року у справі № 826/1476/15.

Суд зазначає, що забезпечення відшкодування фізичним особам банківських вкладів, зокрема, шляхом задоволення позову про визнання бездіяльності уповноваженою особою Фонду протиправною та зобов`язання її вчинити певні дії дозволяє досягнути мети системи гарантування вкладів фізичних осіб, а саме: захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Аналогічних правових висновків у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд по справах № 826/26857/15 від 27 листопада 2018 року, № 826/25212/15 від 11 грудня 2018 року, № 818/3625/15 від 11 грудня 2018 року.

При цьому, суд зазначає, що вимога позивача про зобов`язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича включити інформацію про позивача до Переліку рахунків, за якими вкладники ПАТ «Банк Михайлівський» мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до задоволення не належить, оскільки зазначений перелік вже сформовано і поновлення прав позивача можливе лише шляхом подання уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» до Фонду додаткової інформації щодо позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду.

Отже, позивач є особою, яка набула право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, і неподання інформації про позивача, як вкладника банку, до переліку протягом трьох днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії дає підстави для зобов`язання уповноваженої особи Фонду подати до Фонду додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом, що є належним захистом прав позивача.

Таким чином, суд робить висновок, що адміністративний позов належить до часткового задоволення шляхом визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» щодо не включення до Переліку рахунків, за якими вкладники ПАТ «Банк Михайлівський» мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформації про позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів в сумі 180000,00 грн. по поточному рахунку № НОМЕР_1 та зобов`язання відповідача подати до Фонду додаткову інформацію про ОСОБА_1 , який має право на відшкодування коштів у розмірі 180000,00 грн. по поточному рахунку № НОМЕР_1 , для внесення даних щодо нього до Загального Реєстру вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Як зазначено вище судом, рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 383 від 08.02.2018 року з 09.02.2018 року повноваження ліквідатора ПАТ "Банк Михайлівський" визначені пунктами 4, 5, 6, 8 частини 2 статті 37, пунктом 4 частини 1 статті 48 Закону делеговано ОСОБА_3 , а саме: організації правової роботи, зокрема, юридичного супроводження діяльності ПАТ "Банк Михайлівський"та представництва інтересів Банку в органах судової влади, органах прокуратури, правоохоронних органах, та органах виконавчої служби України: проведення аудиторських перевірок та юридичних експертиз діяльності банку; представництва ПАТ "Банк Михайлівський" в органах державної влади в межах повноважень, визначених цим рішенням - діяти без довіреності від імені Банку, підписувати будь-які договори (правочини). інші документи: видавати розпорядження давати доручення та ін.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1758 від 21.06.2018 року продовжено строк здійснення ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" на два роки з 13.07.2018 року по 12.07.2020 року включно, та:

- продовжено повноваження ПАТ "Банк Михайлівський" Волкову Олександру Юрійовичу по 12.07.2020 включно, визначені статтями, 37, 38, 47-52, 52, 53 Закону, крім повноважень визначених пунктами 4,5, 6,8 частини 2 статті 37, пунктом 4 частини 1 статті 48 Закону;

- продовжено повноваження ліквідатора ПАТ "Банк Михайлівський" ОСОБА_3 по 12.07.2020 включно, пунктами 4, 5,6,8 частини 2 статті 37, пунктом 4 частини 1 статті 48 Закону.

Зазначена інформація є публічною та розміщена на офіційних сайтах Національного банку України та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та у Єдиному державною реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Суд зазначає, що юридична особа, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника (ч. 3 статті 55 КАС України).

Відповідно до частини 1 статті 35 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Фонд може делегувати рішенням виконавчої дирекції Фонду частину або всі свої повноваження як тимчасового адміністратора або ліквідатора уповноваженій особі (уповноваженим особам) Фонду.

Частиною 1 та 2 статті 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"визначено, що Фонд - є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом - є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об`єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.

Згідно з п.17 ч.1 ст.2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 16 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", позови, подані проти працівників Фонду, вважаються позовами, поданими проти Фонду.

Таким чином, ОСОБА_3 має право діяти як уповноважена особа Фонду на ліквідацію без будь-якої довіреності на підставі повноважень визначених нормами закону та актів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Таким чином, суд вважає помилковими доводи представника позивача з приводу того, що відзив на адміністративний позов подано неповноважною особою.

Вказаний висновок суду відповідає висновкам, що наведені у постанові Верховного Суду від 22.08.2019 року у справі № 0840/3764/18 .

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на вищевикладене, суд робить висновок, що адміністративний позов ОСОБА_1 належить до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 205, 243, 245, 246, 250, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково адміністративний позов ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» щодо не включення до Переліку рахунків, за якими вкладники Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформації про ОСОБА_1 , як вкладника, який має право на відшкодування коштів в сумі 180000,00 гривень за рахунком № НОМЕР_1 .

Зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1 , який має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 180000,00 (сто вісімдесят тисяч гривень 00 копійок) гривень за рахунком № НОМЕР_1 .

В іншій частині позову - відмовити.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач - ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , код РНОКПП: НОМЕР_4 ).

Відповідач - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волков Олександр Юрійович (адреса: вул. Тараса Шевченка, 35, м. Київ, 01032).

Повний текст рішення складений та підписаний судом 16.09.2019 року.

Суддя Н.В. Бжассо

.