Справа № 804/183/18
Суддя: Кадникова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2018 року Справа № 804/183/18
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Кадникова Г.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання адміністративну справу за позовом Державного підприємства «Науково-виробничий комплекс «Автоматика та машинобудування» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
Державне підприємство «Науково-виробничий комплекс «Автоматика та машинобудування» (далі - ДП «НВК «Автоматика та машинобудування», позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (далі - ГУ ДФС у Дніпропетровській області, відповдіач) про:
Ухвалою суду від 09.01.2018р. позовну заяву залишино без руху зі встановленням строку для усунення виявлених недоліків.
На виконання ухвали суду, позивачем усунуті виявлені недоліки позовної заяви.
Ухвалою суду від 19.02.2018р. відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов (у разі заперечення проти позову) та заперечень на відповідь на відзив, а позивачу - відповіді на відзив.
У встановлений судом строк відповідач, заперечуючи проти позову, надав відзив на позов, який долучений до матеріалів справи.
В обґрунтування своїх заперечень проти позову відповідач зазначив, що вважає безпідставними твердження відповідача та такими, що не ґрунтуються на вимогах податкового та іншого законодавства. Адже в ході проведеної перевірки була встановлена нереальність господарських операцій, здійснених позивачем в період, що перевірявся.
Дослідивши та оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, в їх сукупності, проаналізувавши норми діючого законодавства, суд виходить з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що у червні 2013 року Верхньодніпровською ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області проведено виїзну позапланову документальну перевірку ДП НВК «Автоматика та машинобудування» щодо дотримання вимог податкового законодавства за операціями з ТОВ «Альтаір Альфа Плюс» за період з 01.10.2012 по 31.10.2012 про що складено акт перевірки №468/222-36004020 від 11.06.2013.
Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його в адміністративному порядку.
В листопаді 2017 під час проведення інвентаризації податкових повідомлень-рішень, контролюючим органом було встановлено факт не опрацювання фахівцями Верхньодніпровською ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області рішення ГУ ДФС у Дніпропетровській області за №2306/10/04-36-10-04-09 від 09.09.2013р.
Відповідно до п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню.
Датою виникнення податкових зобов`язань за господарською операцією між ТОВ «Альтаір Альфа Плюс» та ДП НВК «Автоматика та машинобудування» є перерахування останнім коштів в рахунок передоплати. На підставі чого, ТОВ «Альтаір Альфа Плюс» виписано ДП НВК «Автоматика та машинобудування» податкову накладну, яка зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних в порядку, передбаченому Податковим кодексом України.
Пунктом 198.1 ст.198 Податкового кодексу України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України, вважається дата тієї події, що відбулася раніше: - дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; - дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Пунктом 198.3 ст.198 Податкового кодексу України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається, виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін. визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з, зокрема, придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Відповідно до п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну.
Згідно з п.201.4 ст.201 Податкового кодексу України податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов`язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.
Відповідно до п.201.7 ст.201 Податкового кодексу України податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
Пунктом 198.6 ст.198 Податкового кодексу України зазначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Ураховуючи викладене, підставами для формування податкового кредиту є: наявність у платника податку - покупця належно оформленої податкової накладної, фактична сплата грошових коштів контрагенту, в сумі визначеній в податковій накладній, а також фактичне виконання господарської операції, за наслідками якої у платника податку на додану вартість виникає право на податковий кредит.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позиція відповідача про завищення ДП НВК «Автоматика та машинобудування» податкового кредиту та заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість на суму 1956грн. 00коп. є безпідставними.
Крім того, в ході розгляду справи судом встановлено та зазначено у рішенні вище, що за змістом первинних документів, наданих на підтвердження реальності проведених господарських операцій, вбачається можливим встановити зміст господарської операції. При цьому неналежне оформлення або відсутність товаро-транспортних накладних (далі - ТТН) на транспортування продукції, відсутність сертифікатів походження (якості) товарів не може автоматично свідчити про безтоварність господарських операцій, за наявності інших належних доказів. З огляду на що, певні недоліки у ТТН або відсутність ТТН, як і відсутність сертифікатів походження (якості) товарів, не може спричиняти для позивача негативних наслідків в аспекті свідчення про безтоварність господарської операції.
Аналогічна позиція висловлена зокрема у постанові Верховного Суду від 06.02.2018р., №К/9901/2030/17, справа №821/589/17.
Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно зі ст.90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
З урахуванням принципу змагальності, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі (ст.9 КАС України), положення Кодексу адміністративного судочинства України передбачають не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч.2 ст.77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч.1 ст.77 КАС України).
Приймаючи до уваги викладене вище, суд прийшов до висновку, що доводи позивача, підтверджуються матеріалами справи, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
В порядку ст.139 КАС України стягненню з Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ДП «НВК «Автоматика та машинобудування» підлягають судові витрати у розмірі 1600грн. 00коп. Сплата судового збору підтверджується платіжним дорученням від 15.12.2017р. №7342 на суму 1600грн. 00коп., оригінал якого міститься в матеріалах справи.
Керуючись ст.ст.90, 139, 241-246, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Адміністративний позов Державного підприємства «Науково-виробничий комплекс «Автоматика та машинобудування» до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г. В.Кадникова