Справа № 420/5044/19
Суддя: Стефанов С. О.
Дата ухвалення: 2019-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5044/19
УХВАЛА

11 вересня 2019 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Стефанов С.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позовної заяви, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до приватного виконавця Говорова Павла Володимировича, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Гуревічов Олег Миколайович та товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Управління Активами», в якому позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Говорова Павла Володимировича про відкриття виконавчого провадження №59737491 від 06.08.2019 року.

Ухвалою судді від 29 серпня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишений без руху з підстав того, що в прохальній частині позовної заяви, позивач просив суд забезпечити адміністративний позов, не надавши суду окремої письмової заяви з дотриманням вимог ч.1 ст.152 КАС України.

09 вересня 2019 року від ОСОБА_1 до Одеського окружного адміністративного суду надійшла заява про забезпечення позову (вхід. №ЕП/32006/19), в якій заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії постанов приватного виконавця Говорова Павла Володимировича: про відкриття: виконавчого провадження від 06.08.2019 року у ВП №59737491; про арешт коштів боржника від 07.08.2019 року у ВП №59737491; про стягнення з боржника основної винагороди від 06.08.2019 року у ВП №59737491; про стягнення з боржника втрат виконавчого провадження від 06.08.2019 року ВП №59737491; про арешт майна боржника від 13.08.2019 року у ВП №59737491; про звернення стягнення на заробітну плата, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 13.08.2019 року у ВП №59737491;

- зупинення дії виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова ОМ. №6436 від 18.07.2019 року.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову, заявник зазначає, що відповідачем на сьогоднішній день за блоковані рахунки заявника в установах банків, що не лише ускладнює, а і робить неможливим здійснення ОСОБА_1 фінансово-господарської діяльності, у тому числі направленої на виконання договорів з контрагентами з жорсткими строками поставки, яка залежить від попередньої оплати. Укладення таких договорів є невід`ємною частиною господарської діяльності заявника згідно КВЕД. За таких обставин ОСОБА_1 та його багатодітна сім`я переживають фінансову скуту, а, надто, у період початку навчального року (адже діти заявника, в основному школярі та студенти). Таким чином, заявник зазначає, що оскільки правомірність винесення оскаржуваної постанови відповідача буде встановлена лише судовим рішенням, прийнятим за результатами розгляду справи, та у разі встановлення протиправності оскаржуваної постанови і задоволення позовних вимог, ОСОБА_1 доведеться докласти значних зусиль і витрат щоб відновити свої права та повернути своє майно (кошти), на яке буде звернено стягнення у разі примусового виконання оскаржуваної постанови, а тому заявник просить вжити заходи забезпечення позову.

Статтею 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до положень статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з приписами статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа або до якого має бути поданий позов, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду у разі задоволення позову; для задоволення судом заяви про забезпечення позову заявник має обґрунтувати необхідність задоволення такої заяви, подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову, а також довести, що незадоволення заяви призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених частиною другою статті 150 КАС України.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, повинен пересвідчитися в тому чи існує реальна загроза невиконання, чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати заявник, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд враховує інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Суд також враховує співмірність вимог заяви про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Суд зазначає, що прийняття рішення про забезпечення позову доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду чи привести до потреби докладати значні зусилля та витрати для відновлення прав та інтересів позивача або є очевидними ознаками протиправності оскаржуваного рішення та порушення прав позивача цим рішенням.

Суд, за наслідком розгляду заяви про забезпечення позову, вважає, що заява є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як було встановлено судом, в обґрунтування заяви про забезпечення позову, заявник посилається, зокрема, на неможливість здійснення ним фінансово-господарської діяльності, а тому він і його багатодітна сім`я переживають фінансову скруту, однак, на підтвердження зазначених доводів, як то здійснення будь-якої господарської діяльності, укладання договорів з контрагентами, тощо, заявником не надано жодного доказу.

Позивач також зазначає, що у разі встановлення протиправності оскаржуваної постанови і задоволення позовних вимог, позивачу доведеться докласти значних зусиль і витрат щоб відновити свої права та повернути своє майно (кошти), на яке буде звернено стягнення у разі примусового виконання оскаржуваної постанови.

Суд зазначає, що існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або неможливість захисту цих прав, свобод та інтересів без вжиття таких заходів чи необхідність докладання значних зусиль та витрат для їх відновлення, як підстава для забезпечення адміністративного позову, полягає в тому, що на момент подання такого позову у позивача наявні обґрунтовані підстави, підтверджені належними та допустимими доказами, вважати можливим настання юридичних фактів, які призведуть до порушення його прав та законних інтересів.

Судом також було встановлено, що заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії постанов приватного виконавця Говорова Павла Володимировича: про відкриття: виконавчого провадження від 06.08.2019 року у ВП №59737491; про арешт коштів боржника від 07.08.2019 року у ВП №59737491; про стягнення з боржника основної винагороди від 06.08.2019 року у ВП №59737491; про стягнення з боржника втрат виконавчого провадження від 06.08.2019 року ВП №59737491; про арешт майна боржника від 13.08.2019 року у ВП №59737491; про звернення стягнення на заробітну плата, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 13.08.2019 року у ВП №59737491;

- зупинення дії виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова ОМ. №6436 від 18.07.2019 року.

Водночас, предметом оскарження в адміністративній справі №420/5044/19 є лише постанова приватного виконавця Говорова Павла Володимировича про відкриття виконавчого провадження від 06.08.2019 року у ВП №59737491.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.151 КАС України не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

Таким чином, в порушення п.5 ч.3 ст.151 КАС України, заявник просить зупинити дію постанов приватного виконавця Говорова П.В.: про арешт коштів боржника від 07.08.2019 року у ВП №59737491; про стягнення з боржника основної винагороди від 06.08.2019 року у ВП №59737491; про стягнення з боржника втрат виконавчого провадження від 06.08.2019 року ВП №59737491; про арешт майна боржника від 13.08.2019 року у ВП №59737491; про звернення стягнення на заробітну плата, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 13.08.2019 року у ВП №59737491, а також зупинити дію виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. №6436 від 18.07.2019 року, які не є предметом оскарження у справі №420/5044/19.

До вирішення справи по суті суд може застосувати заходи забезпечення позову. Забезпечення позову це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом.

Виходячи із наведеного, у випадку звернення сторони із вимогою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою вимогою.

З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

При цьому забезпечуватись можуть лише матеріально-правові вимоги позивача. Отже будь-які інші вимоги, які не становлять або не будуть становити предмет спору, в межах конкретного спору забезпеченими бути не можуть.

Верховним Судом України у постановах від 18 січня 2017 року у справі № 6-2552цс-16 та від 24 травня 2017 року у справі № 6-640цс-17, Верховним Судом у постанові від 11 липня 2018 року у справі № 509/5216/13-ц вже висловлювалась правова позиція, відповідно до якої забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Вирішуючи порушене позивачем питання, суд враховує, що забезпечення позову має на меті запобігти, по-перше, збігу обставин, за умови яких позитивне судове рішення буде невиконуваним або його виконання потребуватиме значних зусиль.

Розглянувши подану позивачем заяву про забезпечення позову, судом не встановлено очевидної протиправності оскаржуваних дій та підстав, які б унеможливили захист прав, свобод та інтересів позивача без вжиття заходів забезпечення позову чи утруднювали б відновлення таких прав при виконанні рішення у межах заявлених позовних вимог.

Заходи щодо забезпечення позову повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

При цьому, суд зазначає, що забезпечивши позов шляхом зупинення дії постанов приватного виконавця Говорова Павла Володимировича: про відкриття: виконавчого провадження від 06.08.2019 року у ВП №59737491; про арешт коштів боржника від 07.08.2019 року у ВП №59737491; про стягнення з боржника основної винагороди від 06.08.2019 року у ВП №59737491; про стягнення з боржника втрат виконавчого провадження від 06.08.2019 року ВП №59737491; про арешт майна боржника від 13.08.2019 року у ВП №59737491; про звернення стягнення на заробітну плата, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 13.08.2019 року у ВП №59737491 та зупинення дії виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова ОМ. №6436 від 18.07.2019 року, суд фактично ухвалить рішення без розгляду справи по суті, оскільки завчасно надасть оцінку правомірності та законності оскаржуваним діям відповідача, яке буде предметом спору, що не відповідає меті застосування інституту забезпечення позову.

Крім того, суд вважає, що тільки під час розгляду справи суд повинен, виходячи з конкретних доказів, оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» №2 від 06.03.2008 року.

Також, у заяві про забезпечення позову не йдеться про ефективний захист порушених прав, за захистом яких позивач звернувся до суду. З огляду на це відсутні підстави забезпечення позову, передбачені у п.1 ч.2 ст.150 КАС України.

Крім того, жодного доводу на обґрунтування того, що невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити чи ускладнити виконання судового рішення згідно п.1 ч.2 ст.150 КАС України позивач у заяві про забезпечення позову не навів.

Таким чином, оскільки вимоги заявника не відповідають вищезазначеним критеріям та принципам інституту забезпечення позову, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись статтями 150-154, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подачі через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя С.О. Стефанов