Справа № 540/1125/19
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2019-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/1125/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дубровної В.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій, рішення та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

03 червня 2019 року ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ), звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( надалі - відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 ), у якому просить:

- визнати протиправними дії та рішення відповідача щодо встановлення позивачу з 01.03.2018 року 35 тарифного розряду за посадою заступника військового комісара з морально-психологічного забезпечення - начальника групи морально-психологічного забезпечення та зв`язків з громадськістю ІНФОРМАЦІЯ_1 замість 36 тарифного розряду;

- зобов`язати відповідача встановити позивачу з 01.03.2018 року 36 тарифний розряд за посадою заступника військового комісара з морально-психологічного забезпечення - начальника групи морально-психологічного забезпечення та зв`язків з громадськістю ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом внесення відповідних змін у документи;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення донарахування та виплати позивачу грошового забезпечення і одноразових виплат з урахуванням 36 тарифного розряду за період з 01.03.2018 року по 01.11.2018 року;

- зобов`язати відповідача здійснити донарахування та виплату позивачу грошового забезпечення і одноразових виплат з урахуванням 36 тарифного розряду за посадою заступника військового комісара з морально-психологічного забезпечення - начальника групи морально-психологічного забезпечення та зв`язків з громадськістю ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 01.03.2018 року по 01.11.2018 року.

Ухвалою суду від 12.07.2019 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України.

Відповідно до змісту позовної заяви, вказані вимоги позивач обґрунтовує тим, що у період з 16.08.2017 року по 01.11.2018 року він проходив військову службу на посаді заступника військового комісара з морально-психологічного забезпечення - начальника групи морально-психологічного забезпечення та зв`язків з громадськістю Херсонського обласного військового комісаріату. Під час встановлення тарифного розряду за вище вказаною посадою позивача відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та наказу Міністерства оборони України від 01.03.2018 року № 90 "Про встановлення тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України" було допущено помилку та з 01.03.2018 року встановлено 35 тарифний розряд замість 36 тарифного розряду. Таким чином протягом часу з 01.03.2018 року по 01.11.2018 року при виплаті позивачу грошового забезпечення, грошової допомоги на оздоровлення, вихідної допомоги у зв`язку із заниженням посадового окладу утворилась недоплата. Відповідач у своєму листі від 15.05.2019 року №6/1/348 погодився з тим, що тарифний розряд за посадою був встановлений позивачу з 01.03.2018 року невірно, однак здійснювати донарахування та виплату грошового забезпечення і одноразових виплат відмовився через те, що позивач є звільненим військовослужбовцем. Вважаючи такі дії відповідача протиправними, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

08 серпня 2019 року представником відповідача надано до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнає та просить відмовити у їх задоволенні з огляду на те, що наказ № 90 від 01.03.2018 року "Про встановлення тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського кладу Збройних Сил України" регулює встановлення посадових окладів військовослужбовцям Збройних Сил України. Оскільки позивач 01.11.2018 року виключений зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 , і на теперішній час не є військовослужбовцем, тому, за позицією відповідача, вказаний вище наказ № 90 від 01.03.2018 року не може бути застосовано до даних спірних правовідносин. Крім того, відповідач вказує на пропуск позивачем строку звернення до суду з даним позовом.

Дослідивши подані сторонами докази, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд вказує наступне.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, у період з 16.08.2017 р. по 01.11.2018 року ОСОБА_1 проходив військову службу на посаді заступника військового комісара з морально-психологічного забезпечення - начальника групи морально-психологічного забезпечення та зв`язків з громадськістю ІНФОРМАЦІЯ_1 .

28.03.2018 року Військовим комісаром Херсонського обласного військового комісаріату видано наказ № 96 "Про упорядкування посадових окладів військовослужбовцям військових комісаріатів Херсонської області", яким встановлено тарифні розряди за посадами особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу районних (міських) військових комісаріатів Херсонської області з 01 березня 2018 року, зокрема, підполковнику ОСОБА_1 - 35 тарифний розряд та посадовий оклад у розмірі 6 630,00 грн.

Наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 17.08.2019 року № 361 звільнено з військової служби в запас за підпунктом "б" (за станом здоров`я) підполковника ОСОБА_1 , заступника військового комісара з морально-психологічного забезпечення - начальника групи морально-психологічного забезпечення та зв`язків з громадськістю Херсонського обласного військового комісаріату оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_3 ".

10 січня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 з заявою, у якій зазначив, що йому стало відомо, що посада, яку він займав на момент звільнення, передбачає тарифний розряд на один менше, ніж у його керівника, тобто повинен був становити 36 розряд, у зв`язку з чим просив надати роз`яснення, чому йому неправомірно був встановлений оклад відповідно до 35 тарифного розряду.

Листом від 15.05.2019 року № 6/1/348 ІНФОРМАЦІЯ_5 повідомив позивача про те, що при встановленні за посадового окладу заступника військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 з морально-психологічного забезпечення - начальника групи з морально - психологічного забезпечення та зв`язків з громадськістю відповідно до вимог до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та наказу Міністра оборони України від 01 03.2018 № 90 "Про встановлення тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України" з 01.03.2018 року тарифного розряду було допущено помилку та встановлено 35 тарифний розряд замість 36 тарифного розряду. Таким чином на протязі з 01.03.2018 року до дати звільнення ОСОБА_1 01.11.2018 року з військової служби, при виплаті грошового забезпечення, грошової допомоги на оздоровлення, вихідної допомоги у зв`язку з заниженням посадового окладу утворилась недоплата. Додатково позивача повідомлено про те, що згідно норм законодавства обласний військовий комісаріат не має права здійснити донарахування та виплату грошового забезпечення та одноразових виплат звільненому військовослужбовцю.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вказує про наступне.

Військовослужбовці - громадяни України, які проходять дійсну військову службу у складі Збройних сил України та інших військ відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 року № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять:

- посадовий оклад, оклад за військовим званням;

- щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

- одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. (ч. 2 ст. 9 Закону № 2011-XII)

Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України. (ч. 4 ст. 9 Закону № 2011-XII).

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - Постанова № 704), яка набрала чинності з 01.03.2018 року, затверджено Схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил, Національної гвардії, Державної прикордонної служби та Державної спеціальної служби транспорту (додаток 2), згідно якої завідувачу сектору у складі департаменту, самостійного управління, самостійного відділу у складі апарат міністерства, служби має бути встановлено 37 тарифний розряд.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (із змінами), з метою визначення посадових окладів осіб офіцерського складу Збройних Сил України, Міністерством оборони України видано наказ № 90 від 01.03.2018 року "Про встановлення тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України" (далі - Наказ №90).

Вказаним вище Наказом № 90 встановлено тарифні розряди за основними типовими посадами та основними посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України згідно зі схемами, визначеними у додатках 1 - 22 до цього наказу.

Крім того, абзацом 3 пункту 1 Наказу № 90 передбачено, що тарифні розряди заступників керівників структурних підрозділів з числа осіб офіцерського складу на 1 тарифний розряд нижче тарифних розрядів їх безпосередніх військових керівників, але не більше 99 відсотків розміру окладу безпосереднього військового керівника.

Додатком 6 до наказу Міністерства оборони України 01.03.2018 № 90 затверджено Схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України управління оперативного, повітряного командувань, відповідно до пункту 3 якої Начальнику відділу має бути встановлено 37 тарифний розряд.

Виходячи з системного аналізу вказаних вище приписів законодавства можна дійти висновку про те, що заступнику військового комісара з морально-психологічного забезпечення начальника групи морально-психологічного забезпечення та зв`язків х громадськістю ІНФОРМАЦІЯ_1 оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_3 " ОСОБА_1 у період з 01.03.2018 року по день його звільнення з військової служби мав бути встановлений 36 тарифний розряд, як заступнику керівника структурного підрозділу з числа осіб офіцерського складу.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи, при встановленні позивачу посадового окладу заступника військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 з морально-психологічного забезпечення - начальника групи з морально - психологічного забезпечення та зв`язків з громадськістю ОСОБА_1 було встановлено 35 тарифний розряд замість 36 тарифного розряду, що підтверджується витягом з наказу Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 28.03.2018 р. № 96.

За позицією відповідача, викладеною у листі від 15.05.2019 р. № 6/1/348, встановлення позивачу 35-го тарифного розряду замість 36-го відбулося внаслідок допущеної помилки, яка була виявлена відповідачем у ході проведеної перевірки.

Таким чином, відповідач фактично визнав факт протиправності своїх дій та рішень щодо встановлення позивачу з 01.03.2018 року 35 тарифного розряду за посадою заступника військового комісара з морально-психологічного забезпечення - начальника групи морально-психологічного забезпечення та зв`язків з громадськістю ІНФОРМАЦІЯ_1 замість 36 тарифного розряду, а тому позовні вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню.

Довід представника відповідача, викладений у змісті відзиву на позовну заяву, про те, що наказ № 90 від 01.03.2018 року не підлягає застосуванню до позивача, скільки з 01.11.2018 року він виключений зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 , і на теперішній час не є військовослужбовцем, суд вважає необґрунтованим, оскільки на момент виникнення даних спірних правовідносин ОСОБА_1 проходив військову службу на посаді заступника військового комісара з морально-психологічного забезпечення - начальника групи морально-психологічного забезпечення та зв`язків з громадськістю ІНФОРМАЦІЯ_1 , що не заперечується відповідачем, тобто був військовослужбовцем у розумінні приписів чинного законодавства.

Відповідно до п. 23 ст. 4 КАС України похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо визнання протиправними дій та рішень щодо встановлення позивачу з 01.03.2018 року 35 тарифного розряду замість 36-го, тому вимога ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача встановити йому з 01.03.2018 року 36-й тарифний розряд за посадою заступника військового комісара з морально-психологічного забезпечення - начальника групи морально-психологічного забезпечення та зв`язків з громадськістю ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом внесення відповідних змін у документи також підлягає задоволенню як така, що є похідною у розумінні п. 23 ст. 4 КАС України.

Щодо вимог позивача про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо нездійснення донарахування та виплати позивачу грошового забезпечення і одноразових виплат з урахуванням 36 тарифного розряду за період з 01.03.2018 року по 01.11.2018 року, та, як наслідок, зобов`язати відповідача здійснити донарахування та виплату позивачу грошового забезпечення і одноразових виплат з урахуванням 36 тарифного розряду, суд зазначає наступне.

Як було вище зазначено судом, постановою КМУ від 30.08.2017 року № 704 затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1, відповідно до якого коефіцієнт посадового окладу за 35-м тарифним розрядом становить 3,76, а за 36-м - 3,84.

Крім того, згідно пунктів 25-26 Додатку № 4 до Наказу Міністерства оборони України від 01.03.2018 р. № 90, відмінним є співвідношення встановлених до 01 березня 2018 року розмірів посадових окладів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил, звільнених з військової служби, до відповідних тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України.

Зокрема, співвідношення вказаних вище розмірів посадових окладів за 35-м тарифним розрядом складає 1300 - 1324,99, а за 36-м - 1325 - 1349,99.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що тарифний розряд впливає як на розмір посадового окладу, так і на розмір одноразових видів грошового забезпечення військовослужбовців, а тому встановлення позивачу з 01.03.2018 року 35-го тарифного розряду замість 36-го призвело до заниження розміру вказаних грошових виплат.

Вказаний висновок суду підтверджується також наданим відповідачем розрахунком заступника військового комісара по роботі з особовим складом, відповідно до якого внаслідок встановлення ОСОБА_1 36-го тарифного розряду належить до перерахунку на вкладні (карткові) рахунки позивача 6 707,20 грн.

Суд вважає, що не нарахування та невиплата позивачу вказаної суми внаслідок помилкового встановлення йому 35 тарифного розрядку замість 36-го, є порушенням права власності позивача, у розумінні ст.1 Протоколу 1 ЄСПЛ.

Поняття "майно" в розумінні статті 1 Першого протоколу Конвенції має автономне значення. Це, насамперед, означає, що національне законодавство держав-учасниць Конвенції не може вважатися остаточним при з`ясуванні його змісту, проте Суд може визнати за доцільне застосувати національне законодавство. Водночас, це передбачає обізнаність - насамперед, на національному рівні - з позицією Суду щодо тих чи інших питань.

ЄСПЛ тлумачить дуже широко концепцію власності або "майна". Вона включає в себе широкий спектр економічних інтересів.

З практики Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини при розгляді справи по заяві № 5849/72 "Мюллер проти Австрії" (1975 г.) випливає, що грошове забезпечення є майном, яке підпадає під захист ст.1 Протоколу №1 до Конвенції, який передбачає, що "Кожна особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права".

З огляду на викладене суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо нездійснення донарахування та виплати позивачу грошового забезпечення і одноразових виплат з урахуванням 36 тарифного розряду за період з 01.03.2018 року по 01.11.2018 року, та, як наслідок, зобов`язати відповідача здійснити донарахування та виплату позивачу грошового забезпечення і одноразових виплат з урахуванням 36 тарифного розряду.

Щодо доводу представника відповідача про порушення позивачем строків звернення до суду з даним позовом, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. (ч. 2 ст. 122 КАС України)

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк. (ч. 5 ст. 122 КАС України)

Як вбачається з матеріалів справи, про порушення своїх прав щодо помилкового встановлення йому 35-го тарифного розряду замість 36-го позивачу стало відомо зі змісту листа ІНФОРМАЦІЯ_1 № 6/1/348 від 15.05.2019 року, а до суду позивач звернувся 03.06.2019 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції на позовній заяві.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не пропущено місячний строк звернення до суду з даним позовом.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 3 ст.122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Враховуючи, що внаслідок встановлених судом обставин суд дійшов висновку про наявність порушень з боку відповідача щодо обчислення розміру належного позивачу грошового забезпечення, а саме, застосування невірного тарифного розряду, тому, на думку суду, характер спірних правовідносин дозволяє застосувати положення ч. 2 ст. 233 КЗпП України щодо обчислення строків звернення до суду з даним позовом.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів представника відповідача щодо пропуску позивачем строку звернення до суду з даним позовом.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, на якого частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов`язок щодо доказування правомірності своїх рішень, дій та бездіяльності, не довів суду їх правомірності, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце знаходження 73000, м. Херсон, вул. Ярослава Мудрого, 21, ) про визнання дій, рішення та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії та наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 28.03.2018 року № 96 "Про упорядкування посадових окладів військовослужбовцям військових комісаріатів Херсонської області" в частині встановлення підполковнику ОСОБА_1 з 01.03.2018 року 35-го тарифного розряду.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 встановити ОСОБА_1 з 01.03.2018 року 36-й тарифний розряд за посадою заступника військового комісара з морально-психологічного забезпечення - начальника групи морально-психологічного забезпечення та зв`язків з громадськістю ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом внесення відповідних змін у документи.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нездійснення донарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення і одноразових виплат з урахуванням 36 тарифного розряду за період з 01.03.2018 року по 01.11.2018 року.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 здійснити донарахування та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення і одноразових виплат з урахуванням 36 тарифного розряду за посадою заступника військового комісара з морально-психологічного забезпечення - начальника групи морально-психологічного забезпечення та зв`язків з громадськістю ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 01.03.2018 року по 01.11.2018 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Дубровна В.А.

кат. 106020000