Справа № 120/1222/19-а
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2019-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/1222/19-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Заброцька Л.О.

Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.

12 вересня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Боровицького О. А. Матохнюка Д.Б. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ткач В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області в про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства внутрішніх справ України (далі - відповідач-1, МВС України), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області в особі Ліквідаційної комісії УМВС у Вінницькій області (далі - третя особа УМВС у Вінницькій області) про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що на виконання рішення суду від 05.10.2018 в адміністративній справі № 0240/2755/18-а 05.02.2019 повторно звернувся до голови Ліквідаційної комісії УМВС України у Вінницькій області з заявою про виплату допомоги відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 (далі - Порядок № 850). УМВС України у Вінницькій області був поданий до МВС України висновок щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.

Проте, департамент фінансово-облікової політики МВС України, листом за вихідним №15/2-1025 від 18.03.2019, надіслав висновок від 12 березня 2019 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 допомоги, зазначаючи, що матеріали ОСОБА_1 не відповідають вимогам пункту 4 Порядку № 850.

Позивач вважає, що відмова відповідача у призначенні йому допомоги як інваліду 2-ї групи внаслідок отриманої травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, порушує його права та законні інтереси у зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України від 12 березня 2019 року у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 (лист Департаменту фінансово - облікової політики МВС України від 18 березня 2019 року № 15/2-1025 ).

Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв"язку з встановленням 26.09.2016 року II групи інвалідності, внаслідок травми, пов"язаної з виконанням службових обов"язків, відповідно до підпункту 2 пункту 3 "Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Міністерство внутрішніх справ України подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким в задоволені позовних вимог відмовити повністю.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України справ з 1986 по 1996 рік та з 2009 по 11 квітня 2012 рік на різних посадах.

Наказом начальника УМВС України у Вінницькій області № 25 о/с від 11.04.2012 року капітана міліції ОСОБА_1 звільнено з посади оперуповноваженого відділу боротьби з міжнародними організованими злочинними групами управління по боротьбі з організованою злочинністю Управління МВС України у Вінницькій області, відповідно до пункту "а" статті 65 (за віком) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, у відставку.

20.04.2012 року медико-соціальною експертною комісією ОСОБА_1 встановлена третя група інвалідності та встановлено 50 % втрати працездатності.

Відповідно до свідоцтва про хворобу від 13.03.2012 року № В-99, Військово-лікарською комісією УМВС України у Вінницькій області встановлено, що захворювання позивача пов`язане з виконанням службових обов`язків.

26.09.2016 року за наслідками повторного проходження медико-соціальної експертної комісії ОСОБА_1 встановлена ІІ група інвалідності безстроково та встановлено 75 % втрати працездатності у зв`язку з захворюванням, що пов`язане з виконанням службових обов`язків.

04.06.2018 року позивач звернувся до голови Ліквідаційної комісії УМВС України у Вінницькій області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності, внаслідок захворювання пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Управлінням МВС України у Вінницькій області складено та направлено до МВС України висновок про призначення позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України від 20.12.1990 року № 565-ХІІ "Про міліцію" та пункту 3.2 Порядку № 850.

Листом № 15/2-2475 від 04.07.2018 департаментом фінансово-облікової політики МВС України області матеріали про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 були повернуті на підставі п. 4 Порядку № 850 від 21.10.2015 року.

Щодо повернення матеріалів про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 повідомлено листом голови Ліквідаційної комісії УМВС України у Вінницькій області від 12.07.2018 року № 373/22-2018.

Вважаючи дії МВС України та Ліквідаційної комісії УМВС України у Вінницькій області про відмову в призначені одноразової грошової допомоги протиправними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 05.10.2018 в справі №0240/2755/18-а, позов задоволено частково. Визнано протиправною відмову № 15/2-2475 від 04 липня 2018 року Міністерства внутрішніх справ України що, полягає у не прийнятті рішення по заяві ОСОБА_1 щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням 2 групи інвалідності внаслідок захворювання пов"язаного з виконанням службових обов"язків. Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути та прийняти рішення, відповідно до пункту 9 "Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015 року, по заяві ОСОБА_1 щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з втратою працездатності під час проходження служби в органах внутрішніх справ України від 04.06.2018 року. В іншій частині позову відмовлено.

На виконання вказаного рішення суду позивач 05.02.2019 повторно звернувся до голови Ліквідаційної комісії УМВС України у Вінницькій області з заявою про виплату допомоги відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 (далі - Порядок №850).

УМВС України у Вінницькій області був поданий до МВС України висновок щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.

Проте, департамент фінансово-облікової політики МВС України листом за вихідним №15/2-1025 від 18.03.2019 надіслав затверджений висновок про відмову у призначенні ОСОБА_1 допомоги, посилаючись на пункт 4 Порядку № 850. Вказавши, що під час розгляду матеріалів заяви з`ясовано, що при первинному огляді МСЕК ОСОБА_1 20.04.2012 установлено 3-ю групу інвалідності та відповідний ступінь втрати працездатності, у зв`язку з чим виплачено одноразову грошову допомогу в розмірі 19575 грн. Під час повторного огляду МСЕК 26.09.2016 йому установлено 2-у групу інвалідності та відповідний ступінь втрати працездатності, що перевищує установлений Порядком дворічний термін.

Не погоджуючись з такими діями відповідача щодо відмови у прийнятті рішення про призначення йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням 26.09.2016 року 2-ї групи інвалідності, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що підстав з який було відмовлено позивачу у призначенні і виплаті грошової допомоги норми Порядку № 850 не містять, а тому дії Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови у прийнятті рішення щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомогу на підставі висновку Управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області від лютого 2019 року у відповідності до Порядку №850 вчинені не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені законодавством України.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує викладене нижче.

Частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ст.3 Конституції України людина, її життя, здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно з вимогами ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України від 20.12.1990 № 565-XII "Про міліцію" держава гарантує працівникам міліції соціальний захист.

Згідно із пунктом 5 розділу IX Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII) визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про міліцію". Відповідно до пункту 1 Прикінцевих та перехідних положень Закон № 580-VIII набрав чинності 07.11.2015 року.

Відповідно до абзаців 2 і 3 пункту 15 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VIII за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб. Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Статтею 23 Закону України "Про міліцію" передбачено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності, йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

До набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію", тобто до 07.11.2015 року, механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, регулювався Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 (далі Порядок № 850).

Пунктом 2 Порядку № 850 визначено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

У пункті 3 Порядку № 850 зазначено окремі підстави, які надають право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги, однією із яких є установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

При цьому, відповідно до пункту 4 Порядку № 850, якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

З врахуванням вищевказаних нормативних актів колегія суддів зазначає, що за позивачем зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", виходячи з положень якого обов`язок з прийняття рішення про призначення чи відмову в призначенні грошової допомоги покладено саме на Міністерство внутрішніх справ України.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, в постановах від 30 січня 2018 року у справі № 822/1579/17, від 13 лютого 2018 року у справах № 808/1866/16 та №806/845/16, від 31 січня 2019 року у справі №822/1883/18 та від 20 лютого 2019 року у справі №822/1883/18.

Пунктом 7 Порядку № 850 передбачено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Згідно з пунктом 8 Порядку № 850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги тощо.

МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови (пункт 9 Порядку № 850).

Таким чином, відповідно до Порядку № 850 підставою для призначення одноразової грошової допомоги, чи відмови в її при значенні, є прийняття МВС України відповідного рішення.

Департамент фінансово-облікової політики МВС України листом за вихідним №15/2-1025 від 18.03.2019 надіслав затверджений висновок про відмову у призначенні ОСОБА_1 допомоги, посилаючись на пункт 4 Порядку № 850. Вказавши, що під час розгляду матеріалів заяви з`ясовано, що при первинному огляді МСЕК ОСОБА_1 20.04.2012 установлено 3-ю групу інвалідності та відповідний ступінь втрати працездатності, у зв`язку з чим виплачено одноразову грошову допомогу в розмірі 19575 грн. Під час повторного огляду МСЕК 26.09.2016 йому установлено 2-у групу інвалідності та відповідний ступінь втрати працездатності, що перевищує установлений Порядком дворічний термін.

Однак, слід зазначити, що підстав з яких відповідачем було відмовлено у призначенні і виплаті грошової допомоги позивачу, норми Порядку №850 не містять.

Колегія суддів критично ставиться до доводів апелянта та наголошує, що за позивачем зберігається можливість та право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом №565-XII відповідно до Порядку №850, який діяв до набрання чинності Законом №580-VIII.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що Міністерство внутрішніх справ України, відмовляючи позивачу у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, діяло не у межах і не у спосіб, визначений Порядком № 850.

Правильним є також висновок суду першої інстанції щодо зобов`язання відповідача прийняти рішення щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги, так як в даному випадку, втручання зумовлено досягненням правомірної цілі, оскільки зобов`язання МВС України повторно розглянути заяву та документи позивача про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності з 26.09.2016 року внаслідок захворювань, пов`язаних з проходженням служби в органах внутрішніх справ не відновить порушених прав позивача та в подальшому, у разі невиконання відповідачем судового рішення, спричинить чергове звернення до суду.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення суду першої інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, в судовому рішенні повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 16 вересня 2019 року.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Боровицький О. А. Матохнюк Д.Б.