Справа № 500/1643/19
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань відводу

Справа № 500/1643/19

16 вересня 2019 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд в склад головуючої судді Мірінович У.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Хоменко Л.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Марцун М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Мірінович У.А. із розгляду адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської місцевої прокуратури про визнання дій протиправними та збов"язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

11 липня 2019 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Тернопільської місцевої прокуратури про визнання дій відповідача протиправними щодо ненадання повної інформації на запит на інформацію від 03.06.2019 та зобов`язання відповідача надати позивачу повну інформацію на його запит на інформацію від 03.06.2019.

16.09.2019 року на адресу Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід головуючої судді Мірінович У.А.

Згідно з частинами третьою та четвертою статті 40 КАС України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

За змістом пункту восьмого частини другої статті 236 КАС України суд має право зупинити провадження у справі в разі надходження заяви про відвід - до вирішення питання про відвід.

Перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи, наведенні у заяві ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, а тому провадження у справі №500/1643/19 необхідно зупинити до вирішення питання про відвід.

В даному випадку, після постановляння судом ухвали про відкриття апеляційного провадження, та підчас розгляду справи по суті позивачем заявлено відвід головуючій судді Мірінович У.А., а відтак підставою для відводу послужили прийняті судом процесуальні рішення, яке не влаштовують позивача. На думку заявника, ухвали суду про відмову на підставі частини першої статті 80 КАС України, частини восьмої, дев`ятої статті 79 КАС України та частини другої статті, третьої статті 92 КАС України в задовлені клопотаннь про виклик свідка, витребування доказів, та долучення доказів заявлених позивачем підчас розгляду справи по суті, свідчить про упередженість та необ`єктивність головуючої суді. Крім того, як вважає заявник, суд втручався у його приватне життя з`ясувавши у позивача, з метою недопущення порушення строку розгляду справи внаслідок недобросовісного використання сторонами своїх поцесуальних права та обов`язками, про наявність у позивача юридичної освіти та причини заявлення лише після дослідження доказів та перед виходом суду до нарадчої кімнати, клопотання про відкладення розгляду справи для залучення позивачем представника для участі у справі.

Статтею 2 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону (ч.1 ст.7 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»).

Виходячи із загальних засад здійснення судочинства, визначених положеннямист.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків (…) має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про небезсторонність суду.

Особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Веттштайн проти Швейцарії» та у п.50 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України».

Частиною третьою статті 39 КАС України визначено, що відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Одну з найважливіших гарантій незалежності суддів закріплено в частині другій статті 126 Конституції України, відповідно до якої вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється. Це положення Основного Закону було роз`яснено Конституційним Судом України у Рішенні від 1 грудня 2004 р. № 19-рп/2004. Таким чином, незалежність суддів передбачає право при здійсненні судочинства бути вільними від будь-якого обмеження, впливу, заанґажованості, тиску, погроз, втручань. Відповідно, задля забезпечення принципу незалежності суддів, відвід судді не може бути задоволено лише з суб`єктивних міркувань сторони, хоча й вони можуть мати логічну послідовність, щодо прогнозованого вирішення справи не на його користь.

Заявляючи відвід головуючому судді, заявником не наведено та суду не надано жодних належних доказів на підтвердження обставин, які б викликали сумнів у неупередженості судді.

Відповідно до п.п.103, 104, 105 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волкова О. проти України» від 09.01.2013 року (остаточне 27.05.2013 року), «Для того, щоб встановити, чи може суд вважатися «незалежним» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції, слід звернути увагу на спосіб призначення його членів і строк їхніх повноважень, існування гарантій проти тиску ззовні та на питання, чи створює орган видимість незалежного. Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (1) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (2) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій)… Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності…».

Аналогічний правовий висновок зроблено Європейським судом з прав людини у п.п.49, 50 рішення у справі «Білуха проти України».

Суд вважає, що заявник, подаючи клопотання про відвід головуючої судді, не навів належних та допустимих доказів щодо обґрунтованості сумнівів у неупередженості та об`єктивності судді.

Суд приходить до висновку, що ті обставини, які викладені у заяві про відвід, не свідчать про упередженість або певну зацікавленість судді у наслідках розгляду цієї справи і тому не є підставою для задоволення заяви про відвід. Будь-яких інших підстав, які викликали б сумнів в об`єктивності та неупередженості суддів, не виявлено.

Окрім наведеного, частиною 4 статті 36 КАС України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

З огляду на матеріали справи та доводи, наведені заявником, правові норми, що врегульовують досліджуване питання, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, а тому провадження у справі необхідно зупинити до вирішення питання про відвід.

Керуючись статтями ст. ст. 40, 236, 241, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву позивача про відвід судді Мірінович У.А. у справі за позовом ОСОБА_1 до до Тернопільської місцевої прокуратури про визнання дій відповідача протиправними щодо ненадання повної інформації на запит на інформацію від 03.06.2019 та зобов`язання відповідача надати позивачу повну інформацію на його запит на інформацію від 03.06.2019, передати для реєстрації в автоматизованій системі документообігу та визначення судді для розгляду заяви про відвід.

Зупинити провадження у справі до вирішення заяви про відвід.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала оскарженню не підлягає. В частині зупинення провадження ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Головуючий суддя Мірінович У.А.

Копія вірна

Суддя Мірінович У.А.