Справа № 646/3521/19
Суддя: Шелест І. М.
Дата ухвалення: 2019-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 646/3521/19
№ провадження 2-а/646/114/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.09.19 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова

У складі: головуючої - судді Шелест І.М.

За участю секретаря - Волошко К.І.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в місті Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса мешкання: АДРЕСА_1 ) до інспектора 6-ї роти 3-го батальйону 1 взводу Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Мурдіна Станіслава Ігоровича (місцезнаходження: м. Харків, вул. Шевченка, б. 315-а ) про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії НК № 157810 від 21.05.2019,-

ВСТАНОВИВ:

23.05.2019 року до суду звернувся позивач ОСОБА_1 , з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 126 КУпАП серії НК № 157810 від 21.05.2019, провадження по адміністративній справі закрити.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на таке: 21.05.2019 року відповідачем було винесено постанову серії НК № 157810, згідно якої його було притягнено до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Згідно винесеної постанови його притягнено до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.1 та 19.8 Правил дорожнього руху, за те, що 21.05.2019 о 04-30 год. на автодорозі М-03517 керував транспортним засобом, який було обладнано знаком автопоїзду, та який не було ввімкнено під час руху, та не мав відповідної категорії для керування даним транспортним засобом.

Позивач вважає дану постанову необґрунтованою виходячи з того, що у постанові про адміністративне правопорушення, інспектор взводу Мурдін С.І. покладався тільки на свої припущення та домисли, поставився з упередженням, на прохання про участь адвоката при розгляді справи знехтував, чим грубо порушив конституційне право на захист. Постанову позивач підписав для того, щоб забрати її копію для подальшого оскарження в суді.

Позивач зазначає, що не порушував вимоги п.п. 19.8 та п. 2.1 ПДР України, так як керував автопоїздом та має відповідну категорію на керування транспортним засобом DAF 95.380, що підтверджується копією посвідчення водія. Правил дорожнього руху він не порушував, але його пояснення інспектор не прийняв до уваги, на прохання скласти схему місця події відповів відмовою. Крім того, при складанні постанови не додано жодних належних доказів, а саме: показань свідків, показань технічних приладів та технічних засобів.

Крім того, оскаржувана постанова не містить опису обставин та додатків, установлених при розгляді справи на підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення, що й стало підставою звернення до суду.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04.07.2019 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні з викликом сторін 04.09.2019 року.

Управлінням патрульної поліції у м. Харкові Департаменту патрульної поліції отримано ухвалу про відкриття провадження у справі з додатками 11.07.2019.

У судове засідання позивач не з`явився, надав через канцелярію суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час, місце та дату розгляду справи, про що наявне відповідне підтвердження, в судове засіданні не з`явився, про причини неявки не повідомив. Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову відповідачем до суду не подано.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов належить задовольнити частково зважаючи на наступне.

Згідно ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просить їх захистити.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб. Прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений даною статтею Кодексу адміністративного судочинства

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, що виникає у сфері публічно-правових правовідносин, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Судом встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення від 21.05.2019 року серії НК № 157810 позивача було притягнено до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн., що підтверджується копією постанови.

В оскаржуваній постанові зазначено, що 21.05.2019 року о 04:30 год., водій рухався у складі автопоїзду без увімкненого знаку автопоїзду та не мав відповідної категорії для керування транспортним засобом, чим порушив п. 19.8, 2.1 а Правил дорожнього руху України.

До позивача застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, а також відповідно до ч. 2 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до ЗУ «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.20101 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила несуть відповідальність згідно із вимогами чинного законодавства.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства про дорожній рух.

Пунктом 11 частини 1 ст. 23 ЗУ «Про національну поліцію» визначено, що Національна поліція відповідно до покладених на неї завдань, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Пунктом 19.1 Правил дорожнього руху передбачено, що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: a)на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла; б) на мопедах (велосипедах) і гужових возах (санях) - фари або ліхтарі; в) на причепах та транспортних засобах, що буксируються, - габаритні ліхтарі.

Пунктом 19.8 Правил дорожнього руху передбачено, що знак автопоїзда, встановлений згідно з вимогами підпункту «а» пункту 30.3 цих Правил, повинен бути постійно увімкнений під час руху, а в темну пору доби або в умовах недостатньої видимості - і під час вимушеної зупинки, зупинки чи стоянки на дорозі.

Пунктом 30.3 Правил дорожнього руху передбачено, що на відповідних транспортних засобах установлюються такі розпізнавальні знаки «Автопоїзд» - три ліхтарі оранжевого кольору, розташовані горизонтально над передньою частиною кабіни (кузова) з проміжками між ліхтарями від 150 до 300 мм - на вантажних автомобілях і колісних тракторах (класу 1.4 т і вище) з причепами, а також на зчленованих автобусах і тролейбусах;

Згідно оскаржуваної постанови вбачається, що позивач притягнений до адміністративної відповідальності за те, що керував транспортним засобом, який було обладнано знаком автопоїзду та який не було увімкнено під час руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1ст. 77 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчинені та інші обставини. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи. яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта та інші.

Судом встановлено, що відповідачем, як посадовою особою, суб`єкта владних повноважень рішення якого оскаржуються, не надано будь-яких доказів, які б підтвердили, що позивач рухався у складі автопоїзду без увімкненого знаку автопоїзду.

Крім того, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП за керування транспортним засобом не маючи відповідної категорії.

Згідно п. 2.1 Правил дорожнього руху України визначено, що водій повинен мати при собі, зокрема, посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Разом з тим, суд зазначає, що склад правопорушення повинен в собі містити: суб`єкт правопорушення, суб`єктивну сторону правопорушення, об`єкт правопорушення та об`єктивну сторону правопорушення. Відсутність одного із вищезазначених елементів в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не містить складу адміністративного правопорушення. З огляду на викладене, об`єктивна сторона правопорушення не є встановленою.

Окрім того, матеріали справи не містять, а відповідачем не надано належних доказів порушення позивачем вимог п.п. 2.1а ПДР України. Тобто, в порушення вказаних норм КУпАП відповідач при винесенні оскаржуваної постанови керувався виключно власними припущеннями щодо вчинення позивачем вказаного правопорушення, що є неприпустимим та свідчить про протиправність спірної постанови відповідача.

Отже, для того, що притягнути особу до адміністративної відповідальності необхідна наявність вини відповідної особи у вчиненому правопорушенні, яка підтверджена належними доказами.

Одними із таких доказів, відповідно до статті 251 КУпАП є зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки.

Окрім того, інспектором не було відібрано пояснень ОСОБА_1 , не встановлені очевидці та не відібрано від них пояснень.

В матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні і беззаперечні докази наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП, крім оскаржуваної постанови.

Так, при винесені постанови про адміністративне правопорушення, відповідач під час винесення оскаржуваної постанови в порушення вимог, статей 245, 247, 251, 252 КУпАП розглянув справу про адміністративне правопорушення без дотримання принципу законності та повного і всебічного розгляду, не перевіривши наявності складу правопорушення, у зв`язку з чим за наслідками розгляду вказаної справи, прийняв постанову яка суперечить чинному законодавству та підлягає скасуванню.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Єдиним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Зазначені правові позиції викладені у постановах № 524/5536/17 від 15.11.2018, №338/855/17 від 26.04.2018, № 338/1/17 від 26.04.2018 Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Виходячи з вищевикладеного суд вважає за можливе позовні вимоги в частині скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 126 КУпАП задовольнити.

Відповідно до п. 3 с. 3 ст. 286 КАС України - За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, суд вважає, що згідно приписів вищенаведеної норми виникає необхідність закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі відносно позивача.

Вирішуючи питання щодо задоволення позовних вимог про визнання постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності протиправною, то в цій частині суд вважає за можливе відмовити у задоволенні заявлених вимог, так як ст. 286 КАС України не передбаченого такого способу захисту порушених прав.

Керуючись ст. 9, 90, 86, 139, 243-246 255, 286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 (адреса мешкання: АДРЕСА_1 ) до інспектора 6-ї роти 3-го батальйону 1 взводу Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Мурдіна Станіслава Ігоровича (місцезнаходження: м. Харків, вул. Шевченка, б. 315-а ) про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії НК № 157810 від 21.05.2019 - задовольнити частково.

Скасувати постанову серія НК № 157810 від 21.05.2019 року, винесену інспектором 6-ї роти 3-го батальйону 1 взводу Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Мурдіним Станіславом Ігоровичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 126 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до/або через відповідні місцеві суди

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст рішення виготовлений 04.09.2019 року.

Суддя Шелест І.М.