Справа № 816/560/18
Суддя: Лях О.П.
Дата ухвалення: 2019-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2019 р.Справа № 816/560/18

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Лях О.П.,
Суддів: Рєзнікової С.С. , Бегунца А.О. ,
при секретарі судового засідання Жданюк Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.03.2018 (повний текст складено 26.03.2018, головуючий суддя І інстанції Головко А.Б., м.Полтава) по справі № 816/560/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі ГУ ПФУ в Полтавській області), третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність щодо відмови в здійсненні перерахунку пенсії;

- зобов`язати відповідача перерахувати та виплачувати пенсію з 07.02.2018 в розмірі, який обчислено з грошового забезпечення з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов"язкове державне страхування, враховуючи матеріальні допомоги на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, разову премію, щомісячну додаткову грошову винагороду, винагороду за тривалість безперервної військової служби, в розмірах, зазначених у довідці ІНФОРМАЦІЯ_2 від 31.01.2018 № 11/114/1, а також здійснити виплату з 08.02.2017

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 26.03.2018 задоволено адміністративний позов:

- визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 14.02.2018 № 231/К-03 щодо здійснення перерахунку пенсії;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію з 07 лютого 2018 року в розмірі, який обчислено з грошового забезпечення з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне страхування, враховуючи матеріальні допомоги на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, разову премію, щомісячну додаткову грошову винагороду, винагороду за тривалість безперервної військової служби, в розмірах, зазначених у довідці ІНФОРМАЦІЯ_2 від 31.01.2018 №11/114/1 та здійснити виплату сум перерахунку за минулий час з 08 лютого 2017 року.

Не погодившись із даним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Доводи апеляційної скарги мотивовано порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому наголошено на законності та обгрунтованості рішення суду першої інстанції.

Фіксування судового засідання по справі за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалося.

Відповідно до ст.308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла наступного.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 є військовим пенсіонером, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Полтавській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на підставі грошового атестату серії ЗУ № 175288 та довідки про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії від 01.09.2015 № 1469, що видані Полтавським обласним військовим комісаріатом.

В подальшому, Полтавським обласним військовим комісаріатом було складено на ім`я позивача довідку від 31.01.2018 № 11/114/1, в якій вказано, що позивач протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби отримував, в тому числі, грошову допомогу на оздоровлення у вересні 2014 року та у лютому 2015 року, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у грудні 2014 року, разову премію у грудні 2013 року, щомісячну додаткову грошову винагороду протягом серпня 2013 року липня 2015 року, грошову винагороду за безперервну військову службу у вересні 2014 року.

07.02.2018 позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, надавши копію довідки від 31.01.2018 № 11/114/1.

Листом ГУ ПФУ в Полтавській області № 231/К-03 від 14.02.2018 позивачу повідомлено про відсутність підстав для перерахунку пенсії, так як матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, разова премія, щомісячна додаткова грошова винагорода, грошова винагорода за безперервну військову службу не віднесені до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.

Позивач не погодився із відмовою у перерахунку пенсії та оскаржив її до суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з обгрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Спеціальним законом, який регулює спірні правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є Закон України від 09.04.1992 №2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон №2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - № 2011-XII) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Отже, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види його складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Згідно з ч. 3 ст. 43 Закону №2262-ХІІ пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Так, Закон № 2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Водночас, згідно п. 7 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» від 17.07.1992 № 393 пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Тобто при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону № 2262-ХІІ, який є вичерпним.

Аналогічного правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.02.2019 у справі № 522/2738/17 та Верховний Суд у постанові від13.03.2019 по справі № 522/7855/17.

Відповідно до ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Колегія суддів звертає увагу, що підстави для відступлення від правових позицій Верховного Суду судом не встановлені, а сторонами не повідомлені.

Враховуючи наведене, отримувана ОСОБА_1 згідно з довідкою про види грошового забезпечення від 31.01.2018 № 11/114/1 щомісячна додаткова грошова винагорода, з якої щомісяця її виплати утримувався єдиний внесок, має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії, відтак, розмір призначеної позивачу пенсії підлягає перерахунку.

Водночас висновок суду першої інстанції про наявність підстав для включення до грошового забезпечення ОСОБА_1 , з якого обчислюється пенсія, отриманих позивачем протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби грошової допомоги на оздоровлення у вересні 2014 року та у лютому 2015 року, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у грудні 2014 року, разової премії у грудні 2013 року, грошової винагороди за безперервну військову службу у вересні 2014 року, виплата яких здійснювалася не щомісячно, ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права, адже вказані виплати не входять до встановленого частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ переліку видів грошового забезпечення.

Отже, позовні вимоги в частині зобов`язання управління ПФУ здійснити перерахунок пенсії із включенням до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 , з якого обчислюється пенсія, названих вище одноразових додаткових видів грошового забезпечення не підлягають задоволенню.

За вказаних обставин, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції та прийняття в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

За змістом п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції при прийнятті рішення в частині задоволення позовних вимог було порушено норми матеріального права, наявні підстави для його скасування з прийняттям постанови про відмову у задоволенні адміністративного позову позивача.

Враховуючи вищевказане та керуючись ст.ст.2, 229, 241, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 327-329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.03.2018 по справі № 816/560/18 задовольнити частково.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.03.2018 по справі № 816/560/18 скасувати в частині задоволення адміністративного позову та визнання протиправною відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 14.02.2018 № 231/К-03 щодо здійснення перерахунку пенсії і зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію в розмірі, який обчислено з грошового забезпечення з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне страхування, враховуючи матеріальні допомоги на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, разову премію, винагороду за тривалість безперервної військової служби, та здійснити виплату сум перерахунку за минулий час.

Прийняти в цій частині постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.03.2018 по справі № 816/560/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 12 вересня 2019 року.
.

Головуючий суддя (підпис)О.П. Лях
Судді(підпис) (підпис) С.С. Рєзнікова А.О. Бегунц