Справа № 824/553/19-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2019-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2019 р. м. Чернівці Справа № 824/553/19-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Анісімова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби України у Чернівецькій області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

І. РУХ СПРАВИ

1.1. Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач або ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області (далі - відповідач або ГУ ДФС) про скасування:

- податкового повідомлення-рішення від 04.09.2017 р. №, яким визначено до сплати штраф за несвоєчасну сплату єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 1339,80 грн.;

- податкового повідомлення-рішення від 04.09.2017 р. №, яким визначено до сплати за ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів штраф у розмірі 510 грн.;

- податкового повідомлення-рішення від 04.09.2017 р., №, яким донараховано єдиний податок з фізичних осіб і штрафні санкції в розмірі 29767,75 грн.;

- податкового повідомлення-рішення від 04.09.2017 р., №, яким визначено до сплати штраф за порушення строків подачі податкової звітності в розмірі 170 грн.;

- податкового повідомлення-рішення від 04.09.2017 р., №, яким збільшено суму податку з доходів фізичних осіб в розмірі 1245861,32 грн.;

- податкового повідомлення-рішення від 04.09.2017 р., №, яким визначено до сплати штраф за порушення строків подання податкових декларацій в розмірі 170 грн.;

- податкового повідомлення-рішення від 04.09.2017 р. №, яким визначено до сплати військовий збір у розмірі 93617,14 грн.;

- рішення від 04.09.2017 р. № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким визначено до сплати штраф за несвоєчасне подання єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 9494,10 грн.;

- рішення від 04.09.2017 р. № про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", яким визначено до сплати штраф у розмірі 170 грн.;

- вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 04.09.2017 р. №Ф-, якою визначено до сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 94941,00 грн.

1.2. Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 21.05.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено підготовче засідання по справі.

1.3. Ухвалою суду від 13.06.2019 року по справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 29.07.2019 року.

1.4. 29.07.2019 року по справі оголошено перерву до 15.08.2019 року.

1.5. 15.08.2019 року суд задовольнив клопотання сторін у справі та перейшов до розгляду і вирішення справи в порядку письмового провадження.

1.6. 15.08.2019 року від представника позивача до суду надійшла заява про часткову відмову від позову в частині скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 04.09.2017 р. №Ф-, рішення від 04.09.2017 р. № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, рішення від 04.09.2017 р. № про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

1.7. Ухвалою суду від 27.08.2019 року провадження у справі в частині скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 04.09.2017 р. №Ф-, рішення від 04.09.2017 р. № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, рішення від 04.09.2017 р. № про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - закрито.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

2.1. Посадовими особами відповідача проведено документальну планову перевірку ФОП ОСОБА_1 , за наслідками якої 04.09.2017 року прийняті оскаржувані рішення.

Підставою для прийняття оскаржуваних рішень стало те, що позивачем: перевищено на 158761,19 грн. дозволений обсяг доходів для перебування на 2 групі спрощеної системи оподаткування за 2015 рік; не подано декларацію про майновий стан та доходи за 2016 рік; не зареєстровано книгу обліку доходів і витрат для загальної системи оподаткування в контролюючому органі та не представлено її до перевірки; занижено оподаткований дохід за 2016 рік на суму 4992914,04 грн. та відповідно занижено суму податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 996689,06 грн.

2.2. Позивач вважає наведені вище рішення ГУ ДФС такими, що підлягають скасуванню, оскільки при організації та проведенні перевірки посадовими особами ГУ ДФС порушено процедуру. Окрім цього, оподаткований дохід за 2016 рік на суму 4992914,04 грн. ним не занижувався, операції по придбанню та зберіганню з метою подальшого експортування деревини носили реальний характер, внаслідок чого ним понесено розумні економічні витрати, пов`язані з його господарською діяльністю, а їх формування відповідає положенням Податкового кодексу України від 02.12.2010 року, №2755-VI (далі - ПК України).

ІІІ АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

3.1. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, суду надали пояснення відповідно до змісту позову та відповіді на відзив. Зокрема пояснили, що повідомлення №62 від 14.07.2017 року про проведення документальної планової перевірки та наказ №756 від 14.07.2017 року про проведення документальної перевірки були отримані 25.07.2017 року, тобто в день початку проведення перевірки, що свідчить про порушення з боку відповідача вимог пункту 77.4 статті 77 ПК України щодо своєчасного направлення платнику податку копій наказу та письмового повідомлення про проведення документальної планової перевірки, та є підставою для позбавлення контролюючого органу права на проведення документальної планової перевірки.

За таких обставин, така перевірка є протиправною, а висновки, зроблені за результатами такої незаконної перевірки, є безпідставними та такими, що не повинні мати юридичних наслідків.

На уточнююче запитання суду щодо допуску посадових осіб ГУ ДФС до перевірки, позивач суду пояснив, що ним допущено до проведення документальної планової перевірки посадових осіб ГУ ДФС.

3.2. Щодо не ведення книги обліку доходів за 2014-2015 роки, то суду пояснили, що книга обліку доходів була вилучена органом досудового розслідування ГУНП в Чернівецькій області на виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25.01.2016 року у справі № 727/319/16-к та ухвали від 10.02.2016 у справі № 727/888/16-к і до цього часу не повернута позивачу. А тому стверджувати, що її позивач не вів є не правильним.

На уточнююче запитання суду чи вилучались у нього під час обшуку книги обліку доходів за 2014-2015 роки та чи зазначено про це в протоколі обшуку, позивач суду пояснив, що у протоколі обшуку про це не зазначено, а книги обліку доходів за 2014-2015 роки він передавав окремо (поза межами обшуку) представникам правоохоронних органів, однак доказів зазначеного не має.

3.3. Щодо перевищення на 158761,19 грн. дозволеного обсяг доходів для перебування на 2 групі спрощеної системи оподаткування за 2015 рік, не подання декларації про майновий стан та доходи за 2016 рік та не реєстрації книги обліку доходів і витрат для загальної системи оподаткування в контролюючому органі, то позивач зазначені порушення, виявленні під час перевірки посадовими особами ГУ ДФС, - визнав. При цьому пояснив, що не подав декларацію про майновий стан та доходи за 2016 рік у зв`язку із вилученням у нього первинних документів.

3.4. Щодо заниження оподаткованого доходу за 2016 рік на суму 4992914,04 грн. та відповідно заниження суми податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 996689,06 грн. позивач та його представник суду пояснили наступне.

Так, основним видом діяльності позивача було експортування лісодеревини, яку він купував на території України у різних суб`єктів господарювання. Серед таких суб`єктів господарювання були ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 , ТОВ "Сафарі-Груп". Окрім цього, з метою зберігання лісу ним було укладено з ТОВ "РЕЛ ІНВЕСТМЕНТС ГРУП ЛТД" догорів суборенди приміщення, яке знаходилось в Київській області. Оренда приміщення саме в Київській області була обумовлена тим, що лісові господарства, які видавали сертифікати походження лісоматеріалів, знаходились переважно на півночі України.

Операції із зазначеними контрагентами носили реальний характер та були документовані відповідно до правил ведення бухгалтерського обліку. Окрім того, весь придбаний у постачальників ліс експортований до Румунії, що підтверджується інформацією, яка є на сайті Центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства.

Також, позивач та його представник суду пояснили, що під час перевірки посадовими особами ГУ ДФС перевірялось дотримання ним вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, в ході чого за період з 20.10.2014 року по 31.12.2016 року порушень вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій не встановлено. Зазначене, на думку позивача, свідчить про реальність експортних операцій.

Для того щоб експортувати лісоматеріали їх необхідно спочатку придбати. В Україні ліс придбавається виключно за аукціонах оплатно, а тому ним понесено витрати на його придбання. Ліс купувався не у первинного продавця, а посередника, що не заборонено чинним законодавством України.

Експортований ним ліс йому ніхто не дарував та ні у кого він його не викрадав.

Доставка лісу здійснювалась транспортом контрагентів, його розвантаження відбувалось за рахунок власних сил позивача (самостійно розвантажував) та найманих працівників. При цьому витрати на розвантаження/відвантаження він не включав до складу витрат. У зв`язку із цим у ФОП ОСОБА_1 відсутні документи, що підтверджують транспортування лісоматеріалів та їх розвантаження/відвантаження.

Щодо не відображення доходу у розмірі 19103,00 грн., виплаченого ПАТ "Леокон", то позивач суду пояснив, що даний факт має місце і він його не спростовує.

На уточнююче запитання суду щодо того чи експортувався ліс, придбаний у ФОП ОСОБА_2 до Румунії, позивач відповів, що так, однак надати цьому доказів не може, оскільки придбаний ним ліс зберігався на складі ФОП ОСОБА_2 , звідки його забрав S.C. IOANA TRADING SRL. Яким чином останній його експортував до Румунії йому не відомо.

Крім цього, на запитання суду щодо залишків лісоматеріалів, позивач відповів, що будь-яких залишків лісоматеріалів на сьогодні у нього немає.

Щодо походження коштів фінансової допомоги, яка ним надана ТОВ "РЕЛ ІНВЕСТМЕНТС ГРУП" та ТОВ "Сафарі ГРУП", позивач суду пояснив, що зазначені кошти у нього були в наявності в готівковій формі та фактично таким чином він розрахувався за лісоматеріали та оренду приміщення. Кошти збирав тривалий час, окрім цього коштами йому допомагали близькі родичі.

Позиція відповідача

3.5. Представник відповідача щодо задоволення позову заперечила, суду пояснила, що дійсно посадовими особами ГУ ДФС проведена документальна планова перевірка ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 20.10.2014 року по 31.12.2016 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 20.10.2014 року по 31.12.2016 року, валютного та іншого законодавства за період з 20.10.2014 року по 31.12.2016 року, якою в діяльності позивача виявлені чисельні порушення вимог податкового законодавства України, а саме перевищено на 158761,19 грн. дозволений обсяг доходів для перебування на 2 групі спрощеної системи оподаткування за 2015 рік; не подано декларацію про майновий стан та доходи за 2016 рік; не зареєстровано книгу обліку доходів і витрат для загальної системи оподаткування в контролюючому органі та не представлено її до перевірки; занижено оподаткований дохід за 2016 рік на суму 4992914,04 грн. та відповідно занижено суму податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 996689,06 грн.

3.6. Перевірка організована та проведена відповідно до вимог ПК України, наказ про проведення перевірки був надісланий рекомендованим листом з повідомленням про вручення за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки, заперечення позивача на акт перевірки розглянуто та йому надано відповідь.

3.7. Також, представник відповідача суду пояснила, що відповідно до змісту протоколу обшуку, книги обліку доходів за 2014-2015 роки не вилучались та для перевірки надані не були, а тому така бездіяльність позивача кваліфікована як не ведення книги обліку доходів.

3.8. Щодо заниження оподаткованого доходу за 2016 рік на суму 4992914,04 грн. то представник відповідача суду пояснила, що дійсно ФОП ОСОБА_1 здійснював експорт лісоматеріалів у Румунію. Свої витрати формував в тому числі за рахунок операцій з ТОВ "САФАРІ-ГРУП", ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_2 та ТОВ "РЕЛ ІНВЕСТМЕНТС ГРУП ЛТД ".

Однак перевіркою не ідентифіковано товар, який був реалізований ФОП ОСОБА_1 та товар отриманий від ТОВ "САФАРІ-ГРУП", ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_2 згідно актів приймання-передачі товару та накладних, не встановлено використання отриманих ФОП ОСОБА_1 від ТОВ "РЕЛ ІНВЕСТМЕНТС ГРУП ЛТД" послуг суборенди приміщення з його господарською діяльністю; не встановлено використання отриманих ФОП ОСОБА_1 від ТОВ "Сафарі ГРУП", ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_2 товарів з його господарською діяльністю; не підтверджено реальність операцій щодо взаємозаліку по операціям з придбання ФОП ОСОБА_1 у ТОВ "РЕЛ ІНВЕСТМЕНТС ГРУП" послуг суборенди та надання ФОП ОСОБА_1 фінансової допомоги ТОВ "РЕЛ ІНВЕСТМЕНТС ГРУП"; не підтверджено реальність операцій щодо взаємозаліку по операціям з придбання ФОП ОСОБА_1 у ТОВ "Сафарі ГРУП" товарів та надання ФОП ОСОБА_1 фінансової допомоги ТОВ "Сафарі ГРУП".

У зв`язку з викладеним, перевіркою зроблено висновок, що набуття у власність товару, дійсне джерело походження якого невідоме, одержаного в результаті проведення не облікованих операцій, по суті засвідчує їх безоплатне одержання, і як наслідок, необхідність визнання доходу.

На уточнююче запитання суду чи експортував ліс ФОП ОСОБА_1 до Румунії, представник відповідача відповіла, що так, однак надати інформацію щодо його походження не може.

На запитання суду чи обстежувалось під час перевірки приміщення, яке, згідно позиції позивача орендоване ним у ТОВ "РЕЛ ІНВЕСТМЕНТС ГРУП", представник відповідача суду пояснила, що їй це не відомо.

IV. ЗАЯВИ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

4.1. 13.05.2019 року від представника позивача надійшло клопотання про виклик для допиту як свідків ОСОБА_5 , яка проводила податкову перевірку ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який був постачальником лісоматеріалів позивачу. Ухвалою суду від 13.06.2019 року зазначене клопотання задоволено, викликано для допиту як свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_5

4.2. 29.07.2019 року, ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, до справи долучено копію висновку судово-економічної експертизи №01/07-19 від 25.07.2019 року, яка проведена на замовлення представника позивача.

V. ПОКАЗАННЯ СВІДКІВ

5.1. Допитаний свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що є суб`єктом господарювання та займається реалізацією лісоматеріалу, який він купує через аукціон у Берегометського ДПЛМГ. У вересні 2019 року ним укладався договір з ФОП ОСОБА_1 щодо реалізації останньому пиломатеріалів хвойних обрізних на загальну суму 369939,36 грн. Даний договір є виконаним, розрахунок по ньому відбувався в готівковій формі, а саме ФОП ОСОБА_1 вносив в касу грошові кошти на суму, що не перевищує 10000,00 грн. щоденно.

Пиломатеріали обрізні хвойні були доставлені на склад, звідки їх забрав позивач. Яким чином позивач забирав лісоматеріали ОСОБА_2 не відомо, так як і невідомо хто завантажував їх на транспортні засоби. Походження лісоматеріалів було виключно з Берегометського лісництва.

Окрім цього, судом надано для огляду ОСОБА_2 договір №1, накладні №№1,2,3 та квитанції до прибуткового касового ордеру. Оглянувши зазначені документи ОСОБА_2 пояснив суду, що це документи, які оформленні за наслідками проведення господарської операції з ФОП ОСОБА_1

5.2. Допитана свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що працює на посаді головного державного ревізор-інспектора ГУ ДФС і в період часу з 25.07.2017 року по 07.08.2017 року здійснювала перевірку позивача. Під час перевірки нею проводився моніторинг фінансової діяльності (банківських рахунків) позивача починаючи з 1998 року, якою встановлено, що останній не міг володіти коштами в обсягах наданої ним фінансової допомоги ТОВ "РЕЛ ІНВЕСТМЕНТС ГРУП" та ТОВ "Сафарі ГРУП". При цьому перевірити наявність в нього готівкових коштів не представлялось можливим.

Щодо приміщення орендованого у ТОВ "РЕЛ ІНВЕСТМЕНТС ГРУП" то під час перевірки його наявність не перевірялась. Аналізом діяльності ТОВ "РЕЛ ІНВЕСТМЕНТС ГРУП" та ТОВ "Сафарі ГРУП", шляхом перевірки їх звітності по податку на прибуток, встановлено, що останні не могли отримувати дохід в обсягах фінансової допомоги наданої їм ФОП ОСОБА_1 .

Також, свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що в перевіркою діяльності позивача при здійсненні зовнішньоекономічних операцій порушень не встановлено, експортні операції здійснювались, вимоги валютного законодавства при цьому дотриманні.

VІ. ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

6.1. Відповідно до матеріалів справи видом діяльності ФОП ОСОБА_1 є лісопильне та стругальне виробництво (основний) (код КВЕД 16.10), діяльність посередників у торгівлі деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами (код КВЕД 46.13), оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням (код КВЕД 46.73) (Т.1, а.с.25). Окрім цього, він взятий на податковий облік в органах державної податкової служби 20.10.2014 року за №20, станом на 14.08.2017 року перебуває на обліку в Чернівецькій ОДПІ ГУ ДФС; в перевіряємий період не реєструвався платником ПДВ; оподаткування одержаних доходів від провадження діяльності з 20.10.2014 року по 31.12.2015 року здійснював на спрощеній системі оподаткування - платник єдиного податку на 2 групі, в період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року знаходився на загальній системі оподаткування, внаслідок анулювання реєстрації єдиного податку згідно рішення від 31.12.2015 року, №15291 та був платником єдиного соціального внеску, єдиного податку та податку на доходи з фізичних осіб.

6.2. У перевіряємий посадовими особами ГУ ДФС період позивач, перебував у відносинах з наступними суб`єктами господарювання:

- ТОВ "САФАРІ-ГРУП", ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_2 , ТОВ "РЕЛ ІНВЕСТМЕНТС ГРУП ЛТД" (контрагенти-постачальники);

- S.C. IOANA TRADING SRL (Румунія), S.C. Free Pathaid S.R.L. (Румунія), Merve Agac Urunleri Palet Sandik Imalat Paz (Румунія) (контрагенти-покупці).

Взаємовідносини із наведеними суб`єктами господарювання полягали в проведенні господарських операцій, пов`язаних з купівлею, продажем (через експорт) та зберіганням лісоматеріалів.

6.3. Господарські операції з контрагентами-постачальниками документовані наступним чином:

- з ТОВ "САФАРІ-ГРУП" - договір поставки №12/01/16-П, від 12.01.2016 року, акти приймання-передачі товару за №№1-22, договір про надання поворотної фінансової допомоги №03/16/02-ФД від 04.03.2016 року, квитанції до прибуткового касового ордеру №№1-10, протокол про залік взаємних вимог №1 від 28.12.2016 року;

- з ТОВ "РЕЛ ІНВЕСТМЕНТС ГРУП ЛТД" - договір суборенди №0601/02 від 06.01.2016 року, акти надання послуг №№СФ - СФ4, договір про надання поворотної фінансової допомоги №03/16/01-ФД від 02.03.2016 року, квитанції до прибуткового касового ордеру №№1-10, протокол №1 про залік взаємних вимог;

- з ФОП ОСОБА_3 - договір №03/10 від 20.07.2016 року, накладна №1 від 08.08.2016 року, квитанції до прибуткового касового ордера №№1-10;

- з ФОП ОСОБА_2 - договір №1 від 02.09.2016 року, накладні №№1-3, квитанції до прибуткового касового ордера №№1-37.

6.4. Окрім цього, ФОП ОСОБА_1 за період з 20.10.2014 року по 31.12.2016 року отримано дохід в розмірі 289503,00 грн., а саме від ПП "Експорт-імпорт трас "Фелічіта" - 70400,00 грн., ТОВ "Вуд ЕГГ" - 200000,0 грн., ПАТ "Леокон" - 19103,00 грн.

6.5. Отже, підсумовуючи викладене, слід прийти до висновку, що у досліджуваний період ФОП ОСОБА_1 здійснював діяльність, пов`язану з експортом лісоматеріалу до Румунії, придбаного на території України у ТОВ "САФАРІ-ГРУП", ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_2 . При цьому такий лісоматеріал зберігався в приміщенні орендованому у ТОВ "РЕЛ ІНВЕСТМЕНТС ГРУП ЛТД".

6.6. У період з 25.07.2017 року по 07.08.2017 року посадовими особами ГУ ДФС на підставі наказу ГУ ДФС №756 від 14.07.2017 року, направлень від 25.07.2017 року, №№1355,1356,1357, плану-графіку проведення документальних планових перевірок суб`єктів господарювання на ІІІ квартал 2017 року проведена планова документальна перевірка ФОП ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 20.10.2014 року по 31.12.2016 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 20.10.2014 року по 31.12.2016 року, за наслідками якої оформлено акт від 19.08.2017 року, №110/24-13-13-04/ (Т.1, а.с.52-101).

При цьому варто зазначити, що наказ ГУ ДФС №756 від 14.07.2017 року на адресу ФОП ОСОБА_1 надісланий рекомендованим листом з повідомленням про вручення 14.07.2017 року, тобто за 10 днів до початку перевірки (Т.2, а.с.155).

6.7. Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог:

- п. 296.1 ст. 296 ПК України, а саме: не надання та не ведення книги обліку доходів та витрат за 2014-2015 роки;

- пп.291.4.2 п.291.4 ст. 291, пп. 293.8.2 п.293.8 ст.293 та абз.1) пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПК України, а саме не здійснено перехід на застосування іншої ставки або відмова від спрощеної системи оподаткування, не застосовано ставку єдиного податку у розмірі 15 відсотків до обсягу перевищення доходу, в результаті чого донараховано єдиний податок в сумі 23 814, 20 грн.;

- пп.296.5.1 п.296.5 ст. 296 ПК України, а саме: не подано до контролюючого органу податкову декларацію у строки, встановлені для квартального податкового (звітного) періоду за 2 квартал 2015 року, у разі перевищення протягом року обсягу доходу, визначеного у п. 291.4 ст. 291 ПК України;

- п.295.1 ст.295 ПК України, а саме: несвоєчасна сплата сум податкового зобов`язання по єдиному податку з фізичних осіб за листопад, грудень 2014, лютий - грудень 2015 р.;

- п.177.10 ст.177 ПК України, а саме: не зареєстрована та не надана книга обліку доході витрат для загальної системи оподаткування в контролюючому органі за 2016 р.;

- п.177.2 ст.177 ПК України, а саме: встановлено заниження суми податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 996 689, 06 грн.;

- пп.49.18.5, п.49.18 ст.49 та п.177.5 ст.177 ПК України, а саме не подання декларації про майновий стан та доходи за 2016 р.;

- абз.1 п. 2 ч. 1 ст. 7, п.2 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", а саме неподання до контролюючого органу за місцем обліку, звіту про суми нарахованого єдиного внеску за 2016 рік;

- пп.1.2,1.4 п.16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України, а саме не нараховано та не утримано військовий збір з оподаткованого (чистого доходу) за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року на загальну суму 74893,71 грн.;

- ст.121 ПК України, а саме порушення встановлених законодавством строків зберігання, документів з питань обчислення та сплати податків і зборів, а також документів, пов`язаних виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

6.8. У зв`язку із виявленими порушеннями 04.09.2017 року, відповідачем прийняті наступні рішення:

- податкове повідомлення-рішення №, яким визначено до сплати штраф за несвоєчасну сплату єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 1339,80 грн.;

- податкове повідомлення-рішення №, яким визначено до сплати за ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів штраф у розмірі 510 грн.;

- податкове повідомлення-рішення №, яким донараховано єдиний податок з фізичних осіб і штрафні санкції в розмірі 29767,75 грн.;

- податкове повідомлення-рішення №, яким визначено до сплати штраф за порушення строків подачі податкової звітності в розмірі 170 грн.;

- податкове повідомлення-рішення №, яким збільшено суму податку з доходів фізичних осіб в розмірі 1245861,32 грн.;

- податкове повідомлення-рішення №, яким визначено до сплати штраф за порушення строків подання податкових декларацій в розмірі 170 грн.;

- податкове повідомлення-рішення №, яким визначено до сплати військовий збір у розмірі 93617,14 грн.;

- рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким визначено до сплати штраф за несвоєчасне подання єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 9494,10 грн.;

- рішення № про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", яким визначено до сплати штраф у розмірі 170 грн.;

- вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-, якою визначено до сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 94941,00 грн.

6.9. Наведені вище рішення оскаржені позивачем в порядку статті 56 ПК України (адміністративному порядку), в результаті чого Державною фіскальною службою України скасовано рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, рішення № про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-. Решта оскаржуваних рішень залишені без змін.

6.10. Окрім цього, судовим експертом Морозовою О.С., на замовлення представника позивача проведена судово-економічна експертиза №01/07-19 від 25.07.2019 року, згідно висновків якої (в тому числі але не виключно) зазначене в акті від 19.08.2017 року, №110/24-13-13-04/ НОМЕР_1 , в частині заниження суми податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за 2016 рік в сумі 996689,06 грн., документально та нормативно не підтверджується.

VІІ. ПОЗИЦІЯ СУДУ

7.1. Так предметом оскарження у цій справі є податкові повідомлення-рішення від 04.09.2017 року №№, , , , , , , , які позивач просить скасувати.

При цьому суд зауважує, що для скасування рішення суб`єкта владних повноважень, необхідно надати оцінку на предмет його протиправності, що відповідає положенням статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а тому у цій справі, суд керуючись положеннями частини 2 статті 9 КАС України, виходить за межі позовних вимог та для забезпечення ефективного захисту у сфері публічно-правових відносин, надасть оцінку оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням на предмет їх протиправності.

7.2. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вважає, що посадовими особами ГУ ДФС порушено процедуру проведення податкової перевірки, зокрема не надано своєчасно наказ про проведення перевірки, а також помилково кваліфіковано, як порушення вимог ПК України, його взаємовідносини з контрагентами-постачальниками, яким є ТОВ "САФАРІ-ГРУП", ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_2 та ТОВ "РЕЛ ІНВЕСТМЕНТС ГРУП ЛТД".

При цьому варто зазначити, що у судовому засіданні позивачем та його представником, порушення, які виявлення під час перевірки, окрім тих, що пов`язані з діяльністю ТОВ "САФАРІ-ГРУП", ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_2 та ТОВ "РЕЛ ІНВЕСТМЕНТС ГРУП ЛТД", визнаються, як такі, що мали місце.

7.3. З врахуванням зазначеного, з метою забезпечення логічності у викладенні рішення, суд надасть оцінку кожному правопорушення (на думку сторін) окремо.

Щодо процедурних порушень під час організації перевірки ФОП ОСОБА_1

7.4. Так, позивач вважає оскаржувані рішення не законними, оскільки відповідачем на його адресу не своєчасно надіслано наказ про проведення документальної планової перевірки.

7.5. Статтею 77 ПК України врегульовано порядок проведення документальних перевірок.

7.6. Зокрема, відповідно до пункту 77.4 статті 77 ПК України про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

7.7. Дослідженням матеріалів справи встановлено, що 14.07.2017 року на адресу позивача відповідачем надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення наказ №756 від 14.07.2017 року "Про проведення документальної планової перевірки" та повідомлення від 14.07.2017 року, №62 із зазначенням дати початку такої перевірки (Т.2 а.с.155-158).

З викладеного слідує, що ГУ ДФС при організації проведення документальної перевірки ФОП ОСОБА_1 положення статті 77 ПК України не порушило, оскільки наказ про її проведення був надісланий не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки.

При цьому варто зазначити, що законодавець на ставить в залежність початок перевірки від факту отримання або не отримання наказу про проведення перевірки платником податку, у разі надіслання його рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Сам факт своєчасного і належного надіслання наказу про проведення перевірки, з дотримання інших процедурних моментів, надає право посадовими особам ГУ ДФС на проведення перевірки.

7.8. Окрім цього, суд зазначає, що позивач отримав наказ про проведення перевірки разом з повідомленням про дату перевірки 25.07.2017 року (Т.2 а.с.155) та допустив до перевірки посадових осіб ГУ ДФС.

7.9. Також, в позовній заяві позивач незаконність оскаржуваних рішень обґрунтовує тим, що ГУ ДФС, всупереч положень статті 86 ПК України, не розглянуто його заперечення на акт перевірки.

7.10. Дійсно відповідно до пункту 86.7 статті 86 ПК України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.

7.11. Дослідженням матеріалів справи встановлено, що позивачем на адресу ГУ ДФС надіслано заперечення на акт документальної перевірки від 19.08.2017 року, №110/24-13-13-04/ НОМЕР_1 , яке розглянуто відповідачем у строки визначенні ПК України та на нього надано відповідь (Т.2, а.с.135-141), а отже будь-яких порушень вимог ПК України щодо розгляду заперечень на акт перевірки посадові особи ГУ ДФС не допустили.

Щодо податкових повідомлень-рішень від 04.09.2017 року №№, , , , (не пов`язаних з ТОВ "САФАРІ-ГРУП", ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_2 та ТОВ "РЕЛ ІНВЕСТМЕНТС ГРУП ЛТД", ПАТ "Леокон")

Перед наданням правової оцінки наведеним податковим повідомленням-рішенням, слід зазначити, що порушення, які стали підставою для їх прийняття позивач в судовому засіданні визнав.

Податкове повідомлення-рішення №.

7.12. Зазначеним податковим повідомленням-рішенням позивачеві збільшено суму грошового зобов`язання за платежем єдиний податок з фізичних осіб на 29767,75 грн. (з них за податковим зобов`язанням 23814,20 грн., за штрафними фінансовими санкціями 5953,55 грн.) за перевищення обсягу доходу 1500000,00 грн. для осіб, які перебувають на другій групі спрощеної системи оподаткування за 2015 рік.

7.13. Так, податковою перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_1 в податкових деклараціях з єдиного податку обсягу суми доходу, отриманого від провадження діяльності на спрощеній системі оподаткування за 2014-2015 роки, зазначено:

- обсяг доходу за 2014 рік: за даними платника - 980043 грн., за даними перевірки - 70400 грн. (в тому числі: 70400 грн. - дохід виплачений ПП "Експорт-імпорт трас "Фелічіта" згідно відомостей з ЦБД ДРФО);

- обсяг доходу за 2015 рік: за даними платника - 0 грн., за даними перевірки - 1658761,19 грн. (в тому числі: 60395,71 дол. США або 1377639,01 грн. - кошти перераховані румунською фірмою S.C. Free Pathaid S.R.L. на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_1 за експортований ним товар; 4792,32 дол. США, або 75506,03 грн. - кошти перераховані румунською фірмою Merve Agac Urunleri Palet Sandik Imalat Paz на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_1 за експортований ним товар; 5616,15 грн. - курсова різниця від переоцінки іноземної валюти згідно виписок; 200000 грн. - дохід виплачений ТОВ "Вуд ЕГГ" згідно відомостей з ЦБД ДРФО за період з 01.04.15 по 30.06.15).

7.14. Статтею 291 ПК України визначені правові засади спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку.

7.15. Зокрема підпунктом 2 пункту 291.4 статті 291 ПК України (в редакції чинній на момент виникнення досліджуваних правовідносин) визначено, що до другої групи суб`єктів господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, відносяться фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та /або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1 500 000 гривень.

7.16. Враховуючи те, що обсяг доходу ФОП ОСОБА_1 за 2015 рік склав 1658761,19 грн., що не заперечувалось позивачем у судовому засіданні, ним перевищено дозволений дохід на 158761,19 грн.

7.17. Відповідно до підпункту 2 пункту 293.8 статті 293 ПК України платники єдиного податку другої групи, які перевищили у податковому (звітному) періоді обсяг доходу, визначений для таких платників у пункті 291.4 статті 291 цього Кодексу, в наступному податковому (звітному) кварталі за заявою переходять на застосування ставки єдиного податку, визначеної для платників єдиного податку третьої або п`ятої групи, або відмовляються від застосування спрощеної системи оподаткування.

Такі платники до суми перевищення зобов`язані застосувати ставку єдиного податку у розмірі 15 відсотків.

Заява подається не пізніше 20 числа місяця, наступного за календарним кварталом, у якому допущено перевищення обсягу доходу.

7.18. Отже, враховуючи викладене, ФОП ОСОБА_1 до суми перевищення мав застосувати ставку єдиного податку у розмірі 15 відсотків (158761,19 грн.х15%=23814,20 грн.), що ним не було зроблено.

7.19. Окрім цього, згідно пункту 123.1 статті 123 ПК України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54,3.1, 54,3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

7.20. Оскільки позивач самостійно до суми перевищення не застосував ставку єдиного податку у розмірі 15 відсотків, ГУ ДФС, будучи контролюючим органом, самостійно визначило йому суму податкового зобов`язання за платежем єдиний податок з фізичних осіб у розмірі 23814,20 грн. та відповідно до положень пункту 123.1 статті 123 ПК України застосувало штраф у сумі 5953,55 грн. (23814,20 грн.х25%= 5953,55 грн.).

7.21. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що податкове повідомлення-рішення № від 04.09.2017 року є законним та не підлягає скасуванню.

Податкове повідомлення-рішення №.

7.22. Цим податковим повідомленням-рішенням на позивача накладено штраф у розмірі 50% за несвоєчасну сплату авансового внеску єдиного податку в сумі 2679,60 грн., у тому числі за листопад-грудень 2014 року, лютий, березень, червень-грудень 2015 року за ставкою єдиного податку в розмірі 243,60 грн.

7.23. Відповідно до пункту 295.1 статті 295 ПК України платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року.

7.24. Податковою перевіркою дотримання ФОП ОСОБА_1 порядку щодо строків сплати єдиного податку встановлено, що в порушення пункту 295.1 статті 295 ПК України ним не сплачено у визначені терміни авансові внески єдиного податку з фізичних осіб в сумі 2679,6 грн., у тому числі, за листопад-грудень 2014 року та лютий, березень, червень-грудень 2015 року за ставкою єдиного податку в розмірі 243,60 грн. в розрахунку на календарний місяць.

Позивач зазначені порушення не спростовував.

7.25. Зокрема, позивачем єдиний податок нарахований за: листопад 2014 року в сумі 243,60 грн. з граничним терміном сплати 20.11.2014 року, сплачено 17.01.2015 року; грудень 2014 року в сумі 243,60 грн. з граничним терміном сплати 20.12.2014 року, сплачено 17.01.2015 року; лютий 2015 року в сумі 243,60 грн. з граничним терміном сплати 20.02.2015 року, сплачено 23.03.2015 року; березень 2015 року в сумі 243,60 грн. з граничним терміном сплати 20.02.2015 року, сплачено 23.03.2015 року; червень 2015 року в сумі 243,60 грн. з граничним терміном сплати 20.06.2015 року, сплачено 25.08.2015 року; липень 2015 року в сумі 243,60 грн. з граничним терміном сплати 20.07.2015 року, сплачено 25.08.2015 року; серпень 2015 року в сумі 243,60 грн. з граничним терміном сплати 20.08.2015 року, сплачено 25.08.2015 року; вересень 2015 року в сумі 243,60 грн. з граничним терміном сплати 20.09.2015 року, не сплачено; жовтень 2015 року в сумі 243,60 грн. з граничним терміном сплати 20.10.2015 року, не сплачено; листопад 2015 року в сумі 243,60 грн. з граничним терміном сплати 20.11.2015 року, не сплачено; грудень 2015 року в сумі 243,60 грн. з граничним терміном сплати 20.12.2015 року, не сплачено.

7.26. Відповідно до пункту 122.1 статті 122 ПК України несплата (неперерахування) фізичною особою - платником єдиного податку, визначеною підпунктами 1 і 2 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу, авансових внесків єдиного податку в порядку та у строки, визначені цим Кодексом, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 50 відсотків ставки єдиного податку, обраної платником єдиного податку відповідно до цього Кодексу.

7.27. Враховуючи те, що сумарно авансові внески єдиного податку не сплачені позивачем в порядку та строки визначені ПК України складають 2679,6 грн. (ставка єдиного податку 243,60 грн. х 11 місяців), слідує, що відповідно до пункту 122.1 статті 122 ПК України він підлягає притягненню до відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 1339,80 грн. (2679,6х50%).

7.28. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що податкове повідомлення-рішення № від 04.09.2017 року є законним та не підлягає скасуванню.

Податкове повідомлення-рішення №.

7.29. Цим податковим повідомленням-рішенням на позивача накладено штраф у розмірі 170,00 грн. за несвоєчасне подання податкової декларації за ІІ квартал 2015 року.

7.30. Так, відповідно до пункту 296.5 статті 296 ПК України отримані протягом податкового (звітного) періоду доходи, що перевищують обсяги доходів, встановлених пунктом 291.4 статті 291 цього Кодексу, відображаються платниками єдиного податку в податковій декларації з урахуванням особливостей, визначених підпунктами 296.5.1 - 296.5.5 цієї статті, а згідно підпункту 296.5.1 пункту 296.5 цієї ж статті ПК України платники єдиного податку першої та другої груп подають до контролюючого органу податкову декларацію у строки, встановлені для квартального податкового (звітного) періоду, у разі перевищення протягом року обсягу доходу, визначеного у пункті 291.4 статті 291 цього Кодексу, або самостійного прийняття рішення про перехід на сплату податку за ставками, встановленими для платників єдиного податку другої або третьої (фізичні особи - підприємці) груп, або відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом.

7.31. Як встановлено судом вище позивач перевищив у 2015 році дозволений дохід на 158761,19 грн., а тому відповідно до підпункту 296.5.1 пункту 296.5 ПК України мав подати декларацію у строки, встановлені для квартального податкового (звітного) періоду, однак такої декларації ним не було подано.

7.32. Відповідно до пункту 120.1 статті 120 ПК України неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

7.33. У зв`язку із неподання позивачем декларації відповідно до підпункту 296.5.1 пункту 296.5 ПК України, слідує що відповідно до пункту 120.1 статті 120 ПК України він підлягає притягненню до відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 170,00 грн.

7.34. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що податкове повідомлення-рішення № від 04.09.2017 року є законним та не підлягає скасуванню.

7.35. Окрім цього, суд вважає за необхідним зазначити, що в судовому засіданні позивач як на підставу неможливості подати декларацію, послався на відсутність первинних документів, оскільки останні були вилученні під час обшуку 26.01.2016 року.

З даного приводу необхідно відмітити, що обшук та вилучення первинних документів були проведені після перевищення позивачем обсягу доходу для платника єдиного податку другої групи, яке мало місце за наслідками його діяльності за ІІ квартал 2015 року, тобто декларація мала бути подана до проведення обшуку.

Окрім цього, позивачем у 2015 році не вівся належним чином облік своїх доходів, що призвело до того, що він не знав про перевищення дозволеного доходу на 158761,19 грн.

Також, суд зазначає, що чинне податкове законодавство України створює умови для звітування суб`єктів господарювання (подача податкових декларацій) навіть у разі вилучення первинних документів.

Податкове повідомлення-рішення №

7.36. Цим податковим повідомленням-рішенням на позивача накладено штраф у розмірі 170,00 грн. за не подання декларації про майновий стан та доходи за 2016 рік.

7.37. Так, відповідно до пункту 177.11 статті 177 ПК України фізичні особи - підприємці подають річну податкову декларацію у строк, визначений підпунктом 49.18.5 пункту 49.18 статті 49 цього Кодексу, в якій поряд з доходами від підприємницької діяльності мають зазначатися інші доходи з джерел їх походження з України та іноземні доходи.

7.38. Згідно підпунктом 49.18.5 пункту 49.18 статті 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - підприємців - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

7.39. Перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_1 всупереч положень підпункту 49.18.5 пункту 49.18 статті 49, пункту 177.11 статті 177 ПК України не подано податкової декларації за 2016 рік, що ним не заперечувалось в судовому засіданні.

7.40. Відповідно до пункту 300.1 статті 300 ПК України платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій, а відповідно до пункту 120.1 статті 120 ПК України неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

7.41. У зв`язку із неподання позивачем декларації відповідно до положень підпункту 49.18.5 пункту 49.18 статті 49, пункту 177.11 статті 177 ПК України, слідує, що відповідно до пункту 120.1 статті 120 ПК України він підлягає притягненню до відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 170,00 грн.

7.42. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що податкове повідомлення-рішення № від 04.09.2017 року є законним та не підлягає скасуванню.

Податкове повідомлення-рішення №

7.43. Зазначеним податковим повідомленням-рішенням на позивача накладено штраф у розмірі 510,00 грн. за не ведення книги обліку доходів і витрат для загальної системи оподаткування.

7.44. Статтею 177 ПК України визначені правила оподаткування доходів, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності, які перебувають на загальній системі оподаткування.

7.45. Відповідно до пункту 177.10 статті 177 ПК України фізичні особи-підприємці зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару, а також для реєстрації Книги обліку доходів і витрат подають до контролюючого органу за місцем обліку примірник Книги у разі обрання способу ведення Книги у паперовому вигляді.

7.46. Як встановлено судом вище (див. пункт 6.1 цього рішення) ФОП ОСОБА_1 в період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року знаходився на загальній системі оподаткування, внаслідок анулювання реєстрації єдиного податку згідно рішення від 31.12.2015 року, №15291, а тому відповідно до пункту 177.10 статті 177 ПК України зобов`язаний вести Книгу обліку доходів і витрат.

7.47. Податковою перевіркою встановлено, що позивач не реєстрував в органах Державної фіскальної служби Книгу обліку доходів і витрат та відповідно не надав її під час перевірки, що ним не заперечувалось під час судового засідання.

7.48. Згідно пункту 121.1 статті 121 ПК України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.

7.49. У зв`язку із ненаданням ФОП ОСОБА_1 посадовим особам ГУ ДФС при здійсненні податкового контролю Книги обліку доходів і витрат, слідує що відповідно до пункту 121.1 статті 121 ПК України він підлягає притягненню до відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.

7.50. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що податкове повідомлення-рішення № від 04.09.2017 року є законним та не підлягає скасуванню.

Щодо податкових повідомлень-рішень від 04.09.2017 року №№, (пов`язані з ТОВ "САФАРІ-ГРУП", ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_2 та ТОВ "РЕЛ ІНВЕСТМЕНТС ГРУП ЛТД", ПАТ "Леокон")

Податкове повідомлення-рішення №

7.51. Цим податковим повідомленням-рішенням ФОП ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 1245861,32 грн. (з них податкове зобов`язання 996689,06 грн., штрафні (фінансові) санкції 249172,26 грн.).

7.52. Підставою для такого збільшення стало те, що посадовими особами ГУ ДФС не включено до витрат витрати ФОП ОСОБА_1 .:

- на придбання лісоматеріалу у ТОВ "САФАРІ-ГРУП", ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_2 ;

- на суборенду приміщення у ТОВ "РЕЛ ІНВЕСТМЕНТС ГРУП ЛТД" для зберігання лісоматеріалу.

Окрім цього, позивачем не відображено дохід виплачений на його користь ПАТ "Леокон" у сумі 19103,00 грн.

7.53. При цьому суд зазначає, що згідно даних перевірки загальний оподаткований дохід ФОП ОСОБА_1 за 2016 рік становить 4992914,04 грн., документально підтверджені витрати пов`язані із господарською діяльністю ФОП ОСОБА_1 за 2016 рік становлять 0 грн. та відповідно чистий дохід 4992914,04 грн.

Розглянемо господарські операції між ФОП ОСОБА_1 та всіма наведеними суб`єктами господарювання, за рахунок яких посадовими особами ГУ ДФС визначена сума грошового зобов`язання у розмірі 996689,06 грн.

Щодо господарських операцій з ПАТ "Леокон"

7.54. Так, перевіркою встановлено, що згідно відомостей з Центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб за період з 01.07.2016 року по 30.09.2016 року приватним акціонерним товариством "Леокон" виплачено позивачеві дохід у розмірі 19103,00 грн.

7.55. Зазначений дохід ним не відображено у звітності та, відповідно, не враховано при визначенні суми податкового зобов`язання.

7.56. У судовому засіданні позивач зазначене порушення визнав.

7.57. За таких обставин, посадові особи ГУ ДФС при збільшенні суми нарахування за результатами взаємодії позивача з ПАТ "Леокон", діяли правомірно.

Щодо господарських операцій з ФОП ОСОБА_2

7.58. Як встановлено судом вище (див. пункт 6.3 рішення) між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 укладено договір №1 від 02.09.2016 року про купівлю у останнього пиломатеріалу обрізного хвойного на суму 369939,36 грн. При цьому покупець зобов`язувався прийняти товар на умовах Франко-проміжний склад "Продавця".

7.59. Зазначена господарська операція документована накладними №№1-3, квитанціями до прибуткового касового ордера №№1-37.

7.60. Під час допиту в якості свідка ОСОБА_2 суду пояснив, що операція була реальною та оплатною, при цьому ним реалізовано ФОП ОСОБА_1 виключно лісоматеріали Берегометського лісництва.

7.61. Як встановлено судом раніше, основним та єдиним видом діяльності ФОП ОСОБА_1 в перевіряємий період був експорт лісоматеріалу до Румунії.

7.62. Особливості правового режиму експорту та реалізації лісо- та пиломатеріалів визначений Законом України "Про особливості державного регулювання діяльності суб`єктів підприємницької діяльності, пов`язаної з реалізацією та експортом лісоматеріалів" від 08.09.2005, № 2860-IV (далі - Закон №2860).

7.63. Відповідно до частини 1 статті 3 Закону №2860 реалізація за межі митної території України в митному режимі експорту суб`єктами підприємницької діяльності лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів, крім передбачених статтями 2 та 2-1 цього Закону, допускається за наявності сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів, а відповідно до частини 3 цієї ж статті Закону №2860 сертифікати про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів видаються підприємствами - постійними лісокористувачами разом з товарно-транспортною накладною.

7.64. Отже, підсумовуючи викладене слід прийти до висновку, що реалізація за межі митної території України в митному режимі експорту суб`єктами підприємницької діяльності лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів без наявності сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів - не допускається.

7.65. Згідно із частинами 5 та 7 статті 3 Закону №2860 центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, забезпечує ведення та розміщення на своєму офіційному веб-сайті електронного переліку виданих сертифікатів про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів, а також внесення виданих сертифікатів до єдиного державного інформаційного веб-порталу "Єдине вікно для міжнародної торгівлі" у формі електронних документів, засвідчених електронним цифровим підписом, в день видачі таких сертифікатів.

Випуск у митний режим експорту лісо- та пиломатеріалів, крім передбачених статтями 2 та 2-1 цього Закону, здійснюється органом доходів і зборів на підставі сертифікатів про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів, отриманих від центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, з використанням механізму "єдиного вікна" відповідно до Митного кодексу України.

7.66. Отже, підсумовуючи викладене, слід прийти до висновку, що інформація про перелік виданих сертифікатів про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів, а також експортерів є в загальному доступі.

Зокрема на інтернет-сайті https://www.ukrforest.com/cert відображена інформація про лісокористувача, яким видано сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів та про експортера, ідентифікувати якого також можливо за номер та серією паспорту громадянина України.

7.67. Дослідженням змісту цього інтернет-сайту разом з скріншотами, що наявні у матеріалах справи (Т.1, а.с.148-152), встановлено, що позивач будучи експортером (паспорт НОМЕР_2 ) лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів, експортував до Румунії пиломатеріали лісокористувачами яких були Полтавське ДЛП "Полтаваоблагроліс" (м.Полтава), ДП "Гадяцьке лісове господарство" (м.Гадяч); ДП "Світловодське лісове господарство" (м.Світловодськ); ДП "Тетерівське лісове господарство" (Київська обл., Бородянський р-н, смт.Пісківка); ДП "Пирятинське лісове господарство" (м.Пирятин); ДП "Роменське лісове господарство" ( м.Ромни); ДП "Семенівське лісове господарство" (м.Семенівська); ДП "Чигиринське лісове господарство" ( м.Чигирин); ДП "Корюківське лісове господарство" ( м. Корюківка).

Відповідно до зазначеної інформаційної бази даних, ФОП ОСОБА_1 лісоматеріали та виготовлені з них пиломатеріали, на які видані сертифікати про походження - державним підприємством "Берегометське лісомисливське господарство" до Румунії не експортувались.

7.68. Згідно із пунктом 3 Тимчасового порядку видачі сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 року, №1260 сертифікат є обов`язковим документом під час здійснення експорту лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів.

7.69. За таких обставин, підсумовуючи викладене, слід прийти до висновку, що позивачем пиломатеріали обрізні хвойні, придбані на підставі договору №1 від 02.09.2016 року у ФОП ОСОБА_2 до Румунії не експортувались, а отже в цій частині позиція ФОП ОСОБА_1 спростовується матеріалами справи.

У судовому засіданні позивач суду пояснив, що зазначений товар ним був реалізований S.C. IOANA TRADING SRL (Румунія), однак будь-яких доказів цього суду не надав та не підтвердив легальність його експорту до Румунії.

7.70. Відповідно до пункту 177.1 статті 177 ПК України доходи фізичних осіб-підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу (18%), а відповідно до пункту 177.2 цієї ж статті ПК України об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

7.71. Згідно підпункту 177.4.5 пункту 177.4 статті 177 ПК України не включаються до складу витрат підприємця витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою - підприємцем та документально не підтверджені витрати

7.72. Господарська діяльність позивача була пов`язана з експортом лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів до Румунії, іншої діяльності в перевіряємий період він не здійснював.

Придбаний документально у ФОП ОСОБА_2 товар (походження виключно з державного підприємства "Берегометське лісомисливське господарство) не був експортований позивачем до Румунії, що підтверджується інформацією з інтернет-сайту https://www.ukrforest.com/cert, доказів використання ним цього товару в межах своєї господарської діяльності суду не надав, так як і не надав під час перевірки посадовим особам ГУ ДФС. Залишків лісоматеріалу у ФОП ОСОБА_1 немає, доказів його перепродажу суду не надав.

7.73. Отже аналізуючи зазначене, слід прийти до висновку, що придбаний у ФОП ОСОБА_2 товар (пиломатеріалу обрізного хвойного) не використовував позивачем у провадженні його господарської діяльності, а отже його не можна віднести до витрат.

У судовому засіданні не встановлена подальша доля цього товару, оскільки позивач не пам`ятає цього. Однак його позиція, що до експортованого ним товару до Румунії відноситься товар придбаний у ФОП ОСОБА_2 , спростовується матеріалами справи, а тому посадові особи ГУ ДФС при виключені зі складу витрат лісоматеріалу придбаного у ФОП ОСОБА_2 - діяли правомірно.

Щодо господарських операцій з ФОП ОСОБА_3

7.74. Як встановлено судом вище (див. пункт 6.3 рішення) між позивачем та ФОП ОСОБА_3 укладено договір №03/10 від 20.07.2016 року про поставку пиломатеріалу хвойного обрізного, заготовку хвойну на суму 98725,20 грн. При цьому покупець зобов`язувався прийняти товар на умовах Франко-проміжний склад "Продавця".

7.75. Зазначена господарська операція задокументована накладною №1 від 08.08.2016 року, квитанціями до прибуткового касового ордера №№1-10.

7.76. Позивач у позовній заяві зазначає, що товар придбаний ним у ФОП ОСОБА_3 експортований до Румунії (покупець S.C. IOANA TRADING SRL).

7.77. При цьому відповідно до позиції відповідача формувати витрати за рахунок операції з ФОП ОСОБА_3 не можливо, оскільки номенклатура, що зазначена в накладних отриманих ФОП ОСОБА_1 від ФОП ОСОБА_3 відмінна від номенклатури товарів, зазначених в митних деклараціях та Інвойсах до них (відмінна назва, не зазначені розміри); відсутні документи, якими підтверджується походження товару отриманого ФОП ОСОБА_1 від ФОП ОСОБА_3 (сертифікати про походження лісоматеріалів); відсутні документи на перевезення та зберігання товарів, згідно яких можна встановити пункти навантаження та розвантажування товарів (отримання транспортних, експедиційних, навантажувальних /розвантажувальних послуг, послуг охорони, тощо); відсутні документи щодо можливої переробки отриманого ФОП ОСОБА_1 товару від ФОП ОСОБА_3 ; в договорах укладених ФОП ОСОБА_1 з ФОП ОСОБА_3 , про поставку товарів та в накладних на отримання товарів від зазначеного контрагенту не зазначені коди УКТЗЕД.

З даного приводу суд зазначає наступне.

7.78. Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, в даному разі саме ГУ ДФС має довести суду правомірність оскаржуваного рішення і таке доведення має ґрунтуватись та фактичних обставинах, які документально підтверджуються. Обґрунтування правомірності оскаржуваного рішення на підставі припущень є не припустимим.

7.79. Як встановлено судом раніше, ФОП ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність, сутність якої полягала в купівлі лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів з подальшим перепродажем цього товару контрагентам з Румунії, зокрема S.C. IOANA TRADING SRL.

7.80. В ході перевірки позивача, посадовими особами ГУ ДФС встановлено, що ним отримано дохід в розмірі 2494459,57 грн. внаслідок перерахування на його рахунки коштів від S.C. IOANA TRADING SRL (Румунія) за експортований ним товар та за банківські послуги.

7.81 Окрім цього, відповідно до акту перевірки 19.08.2017 року, №110/24-13-13-04/ протягом періоду, що перевірявся ФОП ОСОБА_1 здійснював зовнішньоекономічну діяльність на підставі експортних контрактів, згідно яких проводив експортні операції щодо реалізації пиломатеріалів обрізних хвойних порід.

При цьому перевіркою таких документів, як контракти, інвойси, виписки по валютних рахунках за період з 20.10.2014 року по 31.12.2016 року порушень вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій не встановлено (Т.1, а.с.98).

7.82. Аналізуючи викладене, слід прийти до висновку, що ГУ ДФС визнає факт реальності господарських операцій щодо експорту позивачем до Румунії лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів, однак вважає, що експортований товар ФОП ОСОБА_1 отримав на території України безоплатно, про що зокрема зазначено у відзиві на позов.

7.83. Суд не погоджується з такою позицією відповідача, оскільки будь-яких доказів дарування ФОП ОСОБА_1 або незаконного ним привласнення лісоматеріалів, представниками відповідача суду не надано.

7.84. Окрім цього відповідно до пункту 1.2 Положення про організацію та проведення аукціонів з продажу необробленої деревини, яке затверджене наказом Державного комітету лісового господарства України від 19.02.2007 року, №42 "Щодо вдосконалення механізмів продажу необробленої деревини" (чинне на момент виникнення оспорюваних правовідносин) реалізація необробленої деревини всіма постійними лісокористувачами здійснюється через аукціони з продажу необробленої деревини на біржі, а відповідно до пункту 2.1 цього ж Положення на аукціони виставляється вся необроблена деревина в обсязі її квартальної заготівлі, окрім дров паливних, деревини, яка використовується для розвитку матеріально-технічної бази (будівництво, ремонт тощо) постійних лісокористувачів відповідно до затверджених кошторисів, деревини, використання якої передбачено колективними договорами, деревини для індивідуального ремонту та будівництва згідно з поданими заявами, деревини для забезпечення потреб соціальної сфери, а також деревини для забезпечення потреб виробничих деревообробних підрозділів постійних лісокористувачів.

7.85. З викладеного слідує, що необроблена деревина, якою фактично є експортований ФОП ОСОБА_1 до Румунії товар, в Україні може бути реалізована лише з аукціону, тобто оплатно.

7.86. Отже, за відсутності дарування або викрадення, лісоматеріали можуть перейти у власність іншої особи виключно оплатно.

За таких обставин, враховуючи відсутність фактів дарування ФОП ОСОБА_1 лісоматеріалів, а також їх викрадення, для експорту лісу до Румунії він мав понести витрати.

7.87. Згідно позиції позивача, такі витрати він поніс в тому числі за рахунок операції з ФОП ОСОБА_3 , які на думку ГУ ДФС є не реальними, в силу дефектності їх документування.

7.88. Щодо дефектності то суд зазначає, що сама по собі дефектність документування не свідчить про нереальність господарської операції, а не належний облік витрат (зокрема не ведення Книги обліку доходів і витрат) є окремим видом порушення вимог податкового законодавства, за що на позивача накладено штраф.

7.89. ФОП ОСОБА_3 позивачеві реалізовано пиломатеріали обрізні хвойні у кількості 35,259 м. куб. на суму 98725,20 грн. (2800 грн. за 1 м. куб) і саме такі пиломатеріали експортовані до Румунії, згідно контракту №1/1/6 від 10.10.2016 року з S.C. IOANA TRADING SRL за ціною від 121,63 дол. США до 147,78 дол. США, тобто з відповідною націнкою, що свідчить про розумну економічну мету цієї операції.

7.90. Щодо документів, які підтверджують походження товару, отриманого ФОП ОСОБА_1 від ФОП ОСОБА_3 , то у даному разі необхідно зазначити, що таким документом відповідно до Закону №2860 є сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів, наявність якого є обов`язковою під час здійснення експорту лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів.

Наказом Державного комітету лісового господарства України від 07.09.2007 року, №528 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26.09.2007 року, №1111/14378) затверджена Інструкція щодо заповнення форми Сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій, згідно пункту 1 якої сертифікат заповнюється у двох примірниках, один з яких залишається у справі органу, що видав Сертифікат, а другий примірник та копія, завірена органом, що видав Сертифікат, надається експортеру. Після митного оформлення примірник експортера залишається у справі митниці.

Отже, враховуючи те, що ФОП ОСОБА_1 є експортером, який експортував лісоматеріали до Румунії, слідує, що сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів мав залишитись на митниці, а не у нього.

При цьому варто врахувати, що відповідно до інформації розміщеної у відкритому доступі на інтернет-сайті https://www.ukrforest.com/cert, ФОП ОСОБА_1 експортував до Румунії пиломатеріали лісокористувачами яких були Полтавське ДЛП "Полтаваоблагроліс" (м.Полтава), ДП "Гадяцьке лісове господарство" (м.Гадяч), ДП "Світловодське лісове господарство" (м.Світловодськ), ДП "Тетерівське лісове господарство" (Київська обл., Бородянський р-н, смт.Пісківка), ДП "Пирятинське лісове господарство" (м.Пирятин), ДП "Роменське лісове господарство" (м.Ромни), ДП "Семенівське лісове господарство" (м.Семенівська), ДП "Чигиринське лісове господарство" (м.Чигирин), ДП "Корюківське лісове господарство" (м. Корюківка). Цими суб`єктами господарювання видавались позивачеві сертифікати про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів, перелік яких наведений на зазначеному сайті.

Окрім цього, суд зауважує, що ФОП ОСОБА_1 купував лісоматеріали не безпосередньо у лісокористувачів, а і в інших суб`єктів господарювання, що не заборонено чинним законодавством України.

7.91. Щодо відсутності документів на перевезення та зберігання товарів, згідно яких можна встановити пункти навантаження та розвантажування товарів (отримання транспортних, експедиційних, навантажувальних /розвантажувальних послуг, послуг охорони, тощо) то суд зазначає, що позивачем не включались до складу витрат, витрати пов`язані з перевезенням, навантаження та розвантажування товарів.

Окрім цього, відповідно до договору №03/10 від 20.07.2016 року покупець зобов`язувався прийняти товар на умовах Франко-проміжний склад "Продавця", що свідчить про те, що до ціни товару включені всі витрати по його переміщенню від складу продавця до складу покупця.

У подальшому, відповідно до додаткової угоди до контракту №1/1/6 від 10.10.2016 року між ФОП ОСОБА_1 і S.C. IOANA TRADING SRL, транспортування товару здійснювалось зі складу позивача або місця його завантаження, транспортом S.C. IOANA TRADING SRL, на умовах FCA - Берегомет, відповідно до Правил Інкотермс-2010.

У судовому засіданні позивач суду пояснив, що інколи навантажування/розвантаження лісоматеріалу здійснювалось ним самостійно, а інколи він за власні кошти наймав працівників для цього. Однак такі витрати він не обліковував, а тому й не враховував при визначенні витрат в розумінні ПК України.

За таким обставин суд вважає, що відсутність витрат у позивача на навантажувальні та розвантажування роботи не є підставою для визнання господарської операції щодо постачання позивачу ФОП ОСОБА_3 лісоматеріалу - фіктивною.

7.92. Щодо відсутності доказів можливої переробки отриманого ФОП ОСОБА_1 товару від ФОП ОСОБА_3 та відсутності в договорах про поставку товарів та в накладних на отримання товарів від зазначеного контрагенту кодів УКТЗЕД то суд зазначає, що відповідно до матеріалів справи, а також згідно пояснень позивача він діяльність щодо переробки лісу не здійснював, а тому доказів такої діяльності не може бути. Окрім цього, відсутність в договорах про поставку товарів та в накладних на отримання товарів від ФОП ОСОБА_3 кодів УКТЗЕД не може свідчити про нереальність операції, при цьому зазначена операція не носила ознаки зовнішньоекономічної діяльності.

7.93. Таким чином, аналізуючи викладене вище, слід прийти до висновку, що відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про нереальність господарської операції між ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_1 щодо постачання останньому пиломатеріалу хвойного обрізного, заготовку хвойну на суму 98725,20 грн.

Доказова база ГУ ДФС по даному питанню сформована на припущеннях, що є не припустимим.

7.94. Окрім цього, варто зазначити, що розрахунки між позивачем та ФОП ОСОБА_3 відбувались в готівковій формі та оформлялись квитанціями до прибуткового касового ордера №№1-37, що не суперечить Положенню про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 року, №637 (чинне на момент виникнення досліджуваних правовідносин).

При цьому сума готівки, яка зазначена в квитанціях до прибуткового касового ордеру не перевищувала граничної суми розрахунків (10000,00 грн.) визначеної постановою Правління Національного банку України від 06.06.2013 року, №210.

7.95. Відповідно до пункту 177.4 статті 177 ПК України до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, зокрема належать витрати, до складу яких включається вартість товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат.

При цьому не включаються до складу витрат підприємця: витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою-підприємцем; витрати на придбання, самостійне виготовлення основних засобів та витрати на придбання нематеріальних активів, які підлягають амортизації; витрати на придбання та утримання основних засобів подвійного призначення, визначених цією статтею; документально не підтверджені витрати.

7.96. Придбаний позивачем у ФОП ОСОБА_3 товар пов`язаний з провадженням його господарської діяльності, документально підтверджений та відповідно до пункту 177.4 статті 177 ПК України безпосередньої пов`язаний з отриманням доходів, а тому його можливо віднести до витрат, які враховуються при визначенні чистого оподаткованого доходу, який є об`єктом оподаткування.

Щодо господарських операцій з ТОВ "САФАРІ-ГРУП"

7.97. Так, між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ "САФАРІ-ГРУП" укладено договір поставки №12/01/16-П від 12.01.2016 року, згідно змісту якого ТОВ "САФАРІ-ГРУП" зобов`язувалась на адресу позивача поставити пиломатеріали обрізні хвойних порід на загальну суму 982618,56 грн. При цьому базисними умовами поставки товари є DAP, пункт призначення - 07801, Київська область, Бородянський район, смт. Бородянка, вул. Центральна, 361-а (відповідно до INCOTERMS-2010).

7.98. Зазначена господарська операція задокументована актами приймання-передачі товару за №№1-22, договором про надання поворотної фінансової допомоги №03/16/02-ФД від 04.03.2016 року, квитанціями до прибуткового касового ордеру №№1-10, протоколом про залік взаємних вимог №1 від 28.12.2016 року.

7.99. Відповідно до позовної заяви та пояснень позивача у судовому засіданні, пиломатеріали обрізні хвойних порід, які придбані у ТОВ "САФАРІ-ГРУП" були експортовані до Румунії (покупець S.C. IOANA TRADING SRL).

Перед експортом вони зберігались на орендованому у ТОВ "РЕЛ ІНВЕСТМЕНТС ГРУП ЛТД" складі, який знаходиться в смт. Бородянка, Київської області.

Склад в смт. Бородянка був обраний позивачем виходячи з логістики, оскільки ТОВ "САФАРІ-ГРУП" постачало йому лісоматеріали з північної та центральної України.

7.100. Позиція відповідача у даному разі ґрунтується на тому, що формувати витрати за рахунок операції з ТОВ "САФАРІ-ГРУП" не можливо, оскільки номенклатура, що зазначена в накладних отриманих ФОП ОСОБА_1 . від ТОВ "САФАРІ-ГРУП" відмінна від номенклатури товарів, зазначених в митних деклараціях та Інвойсах до них (відмінна назва, не зазначені розміри); відсутні документи, якими підтверджується походження товару отриманого ФОП ОСОБА_1 від ТОВ "САФАРІ-ГРУП" (сертифікати про походження лісоматеріалів); відсутні документи на перевезення та зберігання товарів, згідно яких можна встановити пункти навантаження та розвантажування товарів (отримання транспортних, експедиційних, навантажувальних /розвантажувальних послуг, послуг охорони, тощо); відсутні документи щодо можливої переробки отриманого ФОП ОСОБА_1 товару від ТОВ "САФАРІ-ГРУП"; в договорах укладених ФОП ОСОБА_1 з ТОВ "САФАРІ-ГРУП", про поставку товарів та в накладних на отримання товарів від зазначеного контрагенту не зазначені коди УКТЗЕД; в поданих ТОВ "САФАРІ-ГРУП" деклараціях з податку на прибуток за 2016 рік задекларовано загальний дохід в сумі 865204,00 грн., що не відповідає сумі реалізованих позивачеві товарів; договір поставки від 12.01.2016 року №12/01/16-П укладено з ТОВ "САФАРІ- ГРУП", , яке зареєстроване за адресою м. Київ, вул. Вишгородська, 46/3 та керівником якого є ОСОБА_7 . Однак, згідно ЄБД підприємств (організацій, установ) за кодом зареєстровано ТОВ"СТАРЛАЙТС", яке перебуває на обліку у ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Київ, зареєстровано за юридичною адресою: м АДРЕСА_1 та керівником якого є ОСОБА_8 ; ТОВ "САФАРІ- ГРУП" не зверталось до органів стягнення щодо погашення заборгованості ФОП ОСОБА_1 .

З цього приводу суд зазначає наступне

7.101. Судом не одноразово наголошувалось на тому, що ФОП ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність, сутність якої полягала в купівлі лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів з подальшим перепродажем цього товару контрагентам з Румунії, зокрема S.C. IOANA TRADING SRL.

Ці експортні операції надали можливість позивачеві отримати дохід в розмірі 2494459,57 грн. внаслідок перерахування на його рахунки коштів від S.C. IOANA TRADING SRL (Румунія), при цьому порушень вимог валютного законодавства посадовими особами ГУ ДФС при їх здійсненні не встановлено (Т.1, а.с.98).

7.102. Однак відповідач вважає, що експортований товар ФОП ОСОБА_1 отримав на території України безоплатно, про що зокрема зазначено в акті перевірки та у відзиві на позов.

7.103. Судом вище встановлено, що необроблена деревина, якою фактично є експортований ФОП ОСОБА_1 до Румунії товар, в Україні може бути реалізована лише з аукціону, а тому за відсутності дарування або викрадення, лісоматеріали можуть перейти у власність іншої особи виключно оплатно.

7.104. Оскільки, відповідач суду не надав доказів дарування ФОП ОСОБА_1 лісоматеріалів або їх викрадання ним, а судом під час розгляду справи по суті це не встановлено, слідує, що для експорту лісу до Румунії позивач мав понести витрати.

При цьому суд наголошує на тому, що відповідно до частини 2 статті 77 КАС України саме на відповідача покладено обов`язок щодо доведення правомірності оскаржуваного рішення.

7.105. Щодо відмінностей в номенклатурі товарів зазначених в митних деклараціях та Інвойсах до них, та в актах приймання передачі товару позивачу від ТОВ "САФАРІ-ГРУП" (відмінна назва, не зазначені розміри), слід зазначити, що позивачеві реалізовано пиломатеріали обрізні хвойні у кількості 545,946 м. куб. на суму 982618,60 грн. і саме такі пиломатеріали експортовані до Румунії, згідно контракту №1/1/6 від 10.10.2016 року з S.C. IOANA TRADING SRL за ціною від 121,63 дол. США до 147,78 дол. США, тобто з відповідною націнкою, що свідчить про розумну економічну мету цієї операції.

Поставка товару здійснювалась в період з 12.01.2016 року по 21.11.2016 року, що підтверджується актами приймання-передачі товару.

Тобто, аналізуючи зазначене, слід прийти до висновку, що господарська операція по постачанню ТОВ "САФАРІ-ГРУП" пиломатеріалів носила логічний характер, і її кінцевою метою для позивача було отримання прибутку від перепродажу зазначеного товару до Румунії.

7.106. Щодо документів, які підтверджують походження товару отриманого ФОП ОСОБА_1 від ТОВ "САФАРІ-ГРУП" то у даному разі слід зазначити, що таким документом відповідно до Закону №2860 є сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів, який залишається у справі органу, що видав Сертифікат, а другий примірник та копія, завірена органом, що видав Сертифікат, надається експортеру. Після митного оформлення примірник експортера залишається у справі митниці.

Враховуючи те, що ФОП ОСОБА_1 є експортером, який експортував лісоматеріали до Румунії, слідує, що сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів мав залишитись на митниці, а не у нього.

При цьому варто врахувати, що відповідно до інформації розміщеної у відкритому доступі на інтернет-сайті https://www.ukrforest.com/cert, ФОП ОСОБА_1 експортував до Румунії пиломатеріали лісокористувачами яких були Полтавське ДЛП "Полтаваоблагроліс" (м.Полтава), ДП "Гадяцьке лісове господарство" (м.Гадяч), ДП "Світловодське лісове господарство" (м.Світловодськ), ДП "Тетерівське лісове господарство" (Київська обл., Бородянський р-н, смт.Пісківка), ДП "Пирятинське лісове господарство" (м.Пирятин), ДП "Роменське лісове господарство" (м.Ромни), ДП "Семенівське лісове господарство" (м.Семенівська), ДП "Чигиринське лісове господарство" (м.Чигирин), ДП "Корюківське лісове господарство" (м. Корюківка). Цими суб`єктами господарювання видавались позивачеві сертифікати про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів, перелік яких наведений на зазначеному сайті.

До цього, суд зауважує, що ФОП ОСОБА_1 купував лісоматеріали не безпосередньо у лісокористувачів, а і в інших суб`єктів господарювання, що не заборонено чинним законодавством України.

7.107. Щодо відсутності документів на перевезення та зберігання товарів, згідно яких можна встановити пункти навантаження та розвантажування товарів (отримання транспортних, експедиційних, навантажувальних /розвантажувальних послуг, послуг охорони, тощо) то суд зазначає, що позивачем не включались до складу витрат, витрати пов`язані з перевезенням, навантаження та розвантажування товарів.

Окрім цього, відповідно до договору поставки №12/01/16-П від 12.01.2016 року базисними умовами поставки товари є DAP, пункт призначення - 07801, Київська АДРЕСА_2 (відповідно до INCOTERMS-2010).

При цьому під DAP (Delivered at Place (Постачання в місці призначення)) розуміється одна з умов (термінів) Інкотермс, що означає, що продавець виконав своє зобов`язання по поставці, коли він надав покупцеві товар, випущений в митному режимі експорту та готовий до розвантаження з транспортного засобу, який прибув у вказане місце призначення. Умови поставки DAP покладають на продавця обов`язки нести всі витрати й ризики, пов`язані з транспортуванням товару в місце призначення, включаючи (де це буде потрібно) будь-які збори для експорту з країни відправлення.

З викладеного слідує, що доставка товару, а з нею і витрати по доставці були покладені на ТОВ "САФАРІ-ГРУП".

У судовому засіданні позивач суду пояснив, що інколи навантажування/розвантаження лісоматеріалу здійснювалось ним самостійно, а інколи він за власні кошти наймав працівників для цього. Однак такі витрати він не обліковував, а тому й не враховував при визначенні витрат в розумінні ПК України.

За таким обставин суд вважає, що відсутність витрат у позивача на навантажувальні та розвантажування роботи не є підставою для визнання господарської операції щодо постачання позивачу ТОВ "САФАРІ-ГРУП" лісоматеріалу - фіктивною.

7.108. Щодо відсутності доказів можливої переробки отриманого ФОП ОСОБА_1 товару від ТОВ "САФАРІ-ГРУП" та відсутності в договорах про поставку товарів та в накладних на отримання товарів від зазначеного контрагенту кодів УКТЗЕД то суд зазначає, що відповідно до матеріалів справи, а також згідно пояснень позивача він діяльність щодо переробки лісу не здійснював, а тому доказів такої діяльності не може бути. Окрім цього, відсутність в договорах про поставку товарів та в накладних на отримання товарів від ТОВ "САФАРІ-ГРУП" кодів УКТЗЕД не може свідчити про нереальність операції, при цьому зазначена операція не носила ознаки зовнішньоекономічної діяльності.

7.109. Щодо того, що договір поставки від 12.01.2016 року №12/01/16-П укладено з ТОВ "САФАРІ- ГРУП", , яке зареєстроване за адресою м. Київ, вул. Вишгородська, 46/3 та керівником якого є ОСОБА_7 , однак, згідно ЄБД підприємств (організацій, установ) за кодом зареєстровано ТОВ "СТАРЛАЙТС", яке перебуває на обліку у ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Київ, зареєстровано за юридичною адресою: м Одеса , проспект Шевченка буд. 4 д кв., 29 та керівником якого є ОСОБА_8 , суд зазначає наступне.

Так, код ЄДРПОУ (Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України) є унікальним ідентифікаційним номером юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України.

Відповідно до Положення про Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.1996 року, №118 ідентифікаційний код зберігається за суб`єктом, якому він присвоєний, протягом усього періоду його існування і є єдиним.

У разі перетворення юридичної особи, крім центральних органів виконавчої влади, за правонаступником зберігається її ідентифікаційний код.

У разі припинення юридичної особи шляхом приєднання до іншої юридичної особи та створення на базі юридичної особи, що припинилася, відокремленого підрозділу ідентифікаційний код такої юридичної особи залишається за відокремленим підрозділом.

В інших випадках припинення юридичної особи присвоєння її ідентифікаційного коду новоствореним суб`єктам забороняється.

Отже, аналізуючи викладене слід прийти до висновку, що в ЄДРПОУ не можуть існувати різні суб`єкти господарювання, яким присвоєний однаковий код. Таке можливе виключно у разі перетворення юридичної особи та створення відокремленого підрозділу юридичної особи у разі припинення юридичної особи шляхом приєднання до іншої.

ТОВ "САФАРІ- ГРУП" та ТОВ "СТАРЛАЙТС" мають однаковий код ЄДРПОУ, що свідчить про їх спільну історію.

На момент укладання договору з ФОП ОСОБА_1 за кодом значилось ТОВ "САФАРІ- ГРУП", а на момент перевірки - ТОВ "СТАРЛАЙТС". При цьому варто зазначити, що посадовими особами ГУ ДФС під час податкової перевірки аналізувалась діяльність ТОВ "САФАРІ- ГРУП", як платника податку, який декларував свої зобов`язання з податку на прибуток (Т.1 а.с.83).

За таких обставин, суд вважає, що ТОВ "САФАРІ- ГРУП" та ТОВ "СТАРЛАЙТС" є суб`єктами господарювання, які за кодом здійснювали свою діяльність в різний час, при цьому перетворення одного в інше не суперечило вимог чинного законодавства України, а тому викладене не може бути підставою для визнання такого договору поставки фіктивним.

7.110. Щодо того, що ТОВ "САФАРІ- ГРУП" не зверталось до органів стягнення щодо погашення заборгованості ФОП ОСОБА_1 , суд зазначає, що для стягнення заборгованості необхідна її наявність.

Відповідно до матеріалів справи ФОП ОСОБА_1 не мав перед ТОВ "САФАРІ- ГРУП" заборгованості за поставлений товар, а тому останнє не мало правових підстав щодо її стягнення.

При цьому варто зауважити, що відповідно до пункту 2.1 договору поставки №12/01/16-П від 12.01.2016 року між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ "САФАРІ- ГРУП" товар відпускається покупцю з відстрочкою платежу та за цінами, зазначеними в акті приймання-передачі, а відповідно до пункту 2.3 цього ж договору постачальник та покупець мають право проводити залік взаємних вимог при наявності.

Отже фактичний розрахунок за товар міг відбутись після поставки товару та можливої його реалізації.

Відповідно до наявних у справі актів приймання-передачі товару, ТОВ "САФАРІ- ГРУП" постачало позивачеві пиломатеріали обрізні хвойних порід починаючи з 12.01.2016 року (перша поставка) по 21.11.2016 року (остання поставка). При цьому за цей період час будь-яких розрахунків ФОП ОСОБА_1 не здійснював.

У справі наявні квитанції до прибуткового касового ордера, згідно змісту яких позивачем внесені готівкові кошти в касу ТОВ "САФАРІ- ГРУП" на загальну суму 983000,00 грн., при цьому перший внесок здійснений 07.12.2016 року, а останній 16.12.2016 року.

Можливість сплати цих коштів позивачем в касу ТОВ "САФАРІ- ГРУП" необхідно оцінювати через призму виконання контракту №1/1/6 від 10.10.2016 року з S.C. IOANA TRADING SRL. Зокрема, відповідно до матеріалів справи у 2016 році ФОП ОСОБА_1 від S.C. IOANA TRADING SRL отримано кошти у сумі 2479351,50 грн. (Т.1, а.с.58 дані акту перевірки). Зазначені кошти на рахунок позивача перераховувались з листопада 2016 року.

Аналізуючи викладене, слід прийти до висновку, що у позивача були в наявності кошти для оплати товару ТОВ "САФАРІ- ГРУП" згідно договору поставки №12/01/16-П від 12.01.2016 року.

Окрім цього, слід зазначити, що посадовими особами ГУ ДФС під час перевірки не проводився аналіз щодо наявності у позивача готівкових коштів, за рахунок яких можливо було в нести в касу ТОВ "САФАРІ- ГРУП" кошти в сумі 983000,00 грн. Позивач у судовому засіданні пояснив, що у нього була необхідна кількість готівкових коштів, а відповідач з цього приводу нічого заперечити не міг.

При цьому необхідно відмітити особливість розрахунку за товар між ТОВ "САФАРІ- ГРУП" та ФОП ОСОБА_1

Зокрема, 04.03.2016 року між ТОВ "САФАРІ-ГРУП" та ФОП ОСОБА_1 укладено договір №03/16/02-ФД від 04.03.2016 року про надання поворотної фінансової допомоги, згідно змісту якого позивач надавав поворотну фінансову допомогу в розмірі 983000,00 грн. на протязі 2016 року до 27.12.2016 року.

Відповідно до пункту 3.1 зазначеного договору, поворотна фінансова допомога підлягає поверненню не пізніше 27.12.2016 року, а згідно пункту 3.2 повернення грошових коштів проводилось шляхом видачі готівкових коштів або заліком взаємних вимог при наявності.

Саме на виконання цього договору позивачем внесені готівкові кошти в касу ТОВ "САФАРІ- ГРУП" на загальну суму 983000,00 грн.

У судовому засіданні позивач суду пояснив, що використовуючи механізм поворотної фінансової допомоги, він фактично здійснював розрахунок за поставлені ТОВ "САФАРІ-ГРУП" лісоматеріали.

Аналізуючи зміст договору №03/16/02-ФД від 04.03.2016 року про надання поворотної фінансової допомоги, у сукупності з договором поставки №12/01/16-П від 12.01.2016 року через призму періоду внесення готівки в касу ТОВ "САФАРІ-ГРУП", слід прийти до висновку, що по своїй правовій природі договір №03/16/02-ФД від 04.03.2016 року не був договором про надання поворотної фінансової допомоги, а виключно врегульовував питання щодо розрахунків за поставлений товар по договору поставки №12/01/16-П від 12.01.2016 року. Зокрема до зазначеного слід прийти виходячи із строків його виконання, тотожності сум поставки та фінансової допомоги.

Отже, договір №03/16/02-ФД від 04.03.2016 року про надання поворотної фінансової допомоги вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили (удаваний правочин), а відповідно до частини 2 статті 235 Цивільного кодексу України якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

За таких обставин, відносини врегульовані договором №03/16/02-ФД від 04.03.2016 року про надання поворотної фінансової допомоги, мають тлумачитись, як відносини щодо питань розрахунків за поставлений ТОВ "САФАРІ-ГРУП" товар по договору поставки №12/01/16-П від 12.01.2016 року. При цьому такі відносини не впливають на розмір податкових зобов`язань ФОП ОСОБА_1 .

При цьому варто зазначити, що розрахунки між позивачем та ТОВ "САФАРІ-ГРУП" відбувались в готівковій формі та оформлялись квитанціями до прибуткового касового ордера №№1-10, що не суперечить Положенню про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 року, №637 (чинне на момент виникнення досліджуваних правовідносин).

При цьому сума готівки, яка зазначена в квитанціях до прибуткового касового ордеру не перевищувала граничної суми розрахунків (150000,00 грн.) визначеної постановою Правління Національного банку України від 06.06.2013 року, №210.

7.111. Щодо того, що в поданих ТОВ "САФАРІ-ГРУП" деклараціях з податку на прибуток за 2016 рік задекларовано загальний дохід в сумі 865204,00 грн., що не відповідає сумі реалізованих позивачеві товарів, то суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Тобто особа не може нести відповідальність за порушення які вона не вчиняла, в тому числі щодо не декларування її контрагентом податковим зобов`язань, сформованих внаслідок господарських операцій з нею.

За умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху грошових коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників по ланцюгу для одержання підприємством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу. Поняття "добросовісний платник", яке використовується у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентами податкових зобов`язань.

Отже, не декларування ТОВ "САФАРІ-ГРУП" у повному обсязі доходу отриманого внаслідок реалізації позивачеві товару, не може свідчити про нереальність такої операції, а свідчить про заниження таким суб`єктом господарювання податкових зобов`язань з податку на прибуток.

7.112. Підсумовуючи викладене, слід прийти до висновку, що придбаний позивачем у ТОВ "САФАРІ-ГРУП" товар пов`язаний з провадженням його господарської діяльності, документально підтверджений та відповідно до пункту 177.4 статті 177 ПК України безпосередньої пов`язаний з отриманням доходів, а тому його можливо віднести до витрат, які враховуються при визначенні чистого оподаткованого доходу, який є об`єктом оподаткування.

Щодо господарських операцій з ТОВ "РЕЛ ІНВЕСТМЕНТС ГРУП ЛТД"

7.113. Так, 06.01.2016 року між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ "РЕЛ ІНВЕСТМЕНТС ГРУП ЛТД" укладено договір суборенди №0601/02, згідно якого позивач прийняв в строкове платне суборендне користування нежилі приміщення за адресом Київська область, Бородянський район, смт. Бородянка, вул. Центральна, 361-а, загальною площею 1000 кв.м., в стані придатному для експлуатації з метою розташування складу.

Загальний розмір орендної плати становив 80000,00 грн. щомісячно, строк дії договору з 06.01.2016 року по 27.12.2016 року.

При цьому цим договором на ФОП ОСОБА_1 не покладено обов`язку щодо сплати комунальних платежів, а покладено обов`язок сповіщення ТОВ "РЕЛ ІНВЕСТМЕНТС ГРУП ЛТД" при виявлені ознак аварійного стану сантехнічного, електротехнічного та іншого обладнання.

7.114. Зазначена господарська операція, окрім того документована актами надання послуг №№СФ - СФ4, договором про надання поворотної фінансової допомоги №03/16/01-ФД від 02.03.2016 року, квитанціями до прибуткового касового ордеру №№1-10, протоколом №1 про залік взаємних вимог.

7.115. На виконання умов цього договору, позивачем внесено до каси ТОВ "РЕЛ ІНВЕСТМЕНТС ГРУП ЛТД" 960000,00 грн., в тому числі 5,6,7,8,9,12,13,14,15 грудня 2016 року по 100000,00 грн., а 16.12.2016 року - 60000,00 грн.

7.116. Відповідно до позиції позивача, викладеній у позовній заяві та його пояснень у судовому засіданні, орендований ним у ТОВ "РЕЛ ІНВЕСТМЕНТС ГРУП ЛТД" склад використовувався для зберігання лісоматеріалу на підтвердження чого надав фотоілюстрації (Т.2 а.с.75-78, 86-92).

При цьому смт. Бородянка обрана місцем зберігання лісоматеріалу тому, що його походження було від лісокористувачів розташованих в північних та центральних областях України, зокрема Полтавське ДЛП "Полтаваоблагроліс" (м.Полтава), ДП "Гадяцьке лісове господарство" (м.Гадяч), ДП "Світловодське лісове господарство" (м.Світловодськ), ДП "Тетерівське лісове господарство" (Київська обл., Бородянський р-н, смт.Пісківка), ДП "Пирятинське лісове господарство" (м.Пирятин), ДП "Роменське лісове господарство" (м.Ромни), ДП "Семенівське лісове господарство" (м.Семенівська), ДП "Чигиринське лісове господарство" (м.Чигирин), ДП "Корюківське лісове господарство" (м. Корюківка).

7.117. Відповідач вважає, що така господарська операція не мала місце, оскільки відсутні документи, якими підтверджується дійсне використання ФОП ОСОБА_1 в господарській діяльності приміщення отриманого від ТОВ "РЕЛ ІНВЕСТМЕНТС ГРУП ЛТД" в суборенду (документи з отримання послуг електро-, газо-, теплопостачання, охорони, пожежної безпеки, отримання послуг з прибирання внутрішньої та зовнішньої території); відсутнє використання ФОП ОСОБА_1 найманої праці працівників, які б обслуговували отримані від ТОВ "РЕЛ ІНВЕСТМЕНТС ГРУП ЛТД" у суборенду складські приміщення (складські працівники, вантажники, прибиральники, охоронці); відсутні документи які підтверджують, що в приміщенні отриманому ФОП ОСОБА_1 від ТОВ "РЕЛ ІНВЕСТМЕНТС ГРУП ЛТД" у суборенду зберігався товар (товарно-транспортні накладні в яких зазначаються пункти навантаження та розвантажування товарів, документи про отримання транспортних, експедиційних, навантажу вальних/розвантажу вальних послуг, послуг охорони, тощо); в поданих ТОВ "РЕЛ ІНВЕСТМЕНТС ГРУП ЛТД" Деклараціях з податку на прибуток за 2016 рік задекларовано загальний дохід в сумі 952402,00 грн., що не відповідає сумі реалізованих ТОВ "РЕЛ ІНВЕСТМЕНТС ГРУП ЛТД" послуг суборенди приміщень; ТОВ "РЕЛ ІНВЕСТМЕНТС ГРУП ЛТД" не зверталось до органів стягнення щодо погашення заборгованості ФОП ОСОБА_1 .

З даного приводу суд зазначає наступне.

7.118. Як встановлено судом раніше, позивач здійснював діяльність пов`язану з експортом лісоматеріалу (пиломатеріали обрізні хвойних порід) до Румунії, а згідно інформації розміщеної у відкритому доступі на інтернет-сайті ІНФОРМАЦІЯ_1 лісокористувачами експортованих ФОП ОСОБА_1 лісоматеріалів були Полтавське ДЛП "Полтаваоблагроліс" (м.Полтава), ДП "Гадяцьке лісове господарство" (м.Гадяч), ДП "Світловодське лісове господарство" (м.Світловодськ), ДП "Тетерівське лісове господарство" (Київська обл., Бородянський р-н, смт.Пісківка), ДП "Пирятинське лісове господарство" (м.Пирятин), ДП "Роменське лісове господарство" (м.Ромни), ДП "Семенівське лісове господарство" (м. Семенівська), ДП "Чигиринське лісове господарство" (м.Чигирин), ДП "Корюківське лісове господарство" (м. Корюківка).

7.119. Судом вище встановлено, що експортований позивачем ліс придбавався не безпосередньо у лісокористувачів, а в посередників, якими були ТОВ "САФАРІ-ГРУП" та ФОП ОСОБА_3 .

Згідно досліджуваних актів приймання-передачі товару, лісоматеріали постачались ФОП ОСОБА_1 починаючи з 12.01.2016 року по 21.11.2016 року, при цьому основний постачальник (ТОВ "САФАРІ-ГРУП" ) був зареєстрований у м. Києві.

7.120. Експорт лісоматеріалу позивачем до Румунії згідно контракту №1/1/6 від 10.10.2016 року з S.C. IOANA TRADING SRL здійснювався починаючи з 31.10.2016 року (Т.1, а.с.161 митна декларація).

При цьому відповідно до додатку №1 до контракту №1/1/6 від 10.10.2016 року до специфікації пиломатеріалу віднесено вологість не більше 28%.

7.121. Отже, аналізуючи викладене, слід прийти до висновку, що лісоматеріали з моменту їх постачання позивачеві до моменту експорту до Румунії, мали зберігатись в приміщенні, оскільки до них була пред`явлена вимога щодо вологості не більше 28% (в іншому разі (зберігання на вулиці) забезпечити необхідну вологість було б не можливим).

7.122. За таких обставин, слід прийти до висновку, що позивач потребував складського приміщення для зберігання лісоматеріалу і цілком логічним є те, що таке приміщення мало знаходитись в районі походження лісоматеріалу, яким є Київська область, що забезпечує розумну логістику товару.

7.123. Щодо відсутності документів, якими підтверджується дійсне використання ФОП ОСОБА_1 в господарській діяльності приміщення отриманого від ТОВ "РЕЛ ІНВЕСТМЕНТС ГРУП ЛТД" в суборенду (документи з отримання послуг електро-, газо-, теплопостачання, охорони, пожежної безпеки, отримання послуг з прибирання внутрішньої та зовнішньої території); відсутності використання ФОП ОСОБА_1 найманої праці працівників, які б обслуговували отримані від ТОВ "РЕЛ ІНВЕСТМЕНТС ГРУП ЛТД" у суборенду складські приміщення (складські працівники, вантажники, прибиральники, охоронці); відсутності документів які підтверджують, що в приміщенні отриманому ФОП ОСОБА_1 від ТОВ "РЕЛ ІНВЕСТМЕНТС ГРУП ЛТД" у суборенду зберігався товар (товарно-транспортні накладні в яких зазначаються пункти навантаження та розвантажування товарів, документи про отримання транспортних, експедиційних, навантажу вальних/розвантажу вальних послуг, послуг охорони, тощо), суд зазначає, що позивач не формував витрати за рахунок цих операцій.

Окрім цього, згідно договору суборенди №0601/02 від 06.01.2016 року ФОП ОСОБА_1 не зобов`язувався сплачувати комунальні платежі за утримання приміщення, а тому документів з отримання послуг електро-, газо-, теплопостачання, охорони, пожежної безпеки, отримання послуг з прибирання внутрішньої та зовнішньої території у нього не мало бути. Він виключно сплачував оренду.

Жодним нормативно-правовим актом України не передбачено обов`язок платника податку працевлаштовувати складських працівників, вантажників, прибиральників, охоронців для можливості включення витрат пов`язаних з придбанням товару при визначенні об`єкту оподаткування, а тому зазначене не може бути підставою для визнання операції нереальною.

При цьому варто зазначити, що згідно наявних у справі фотоілюстрацій орендоване позивачем приміщення знаходиться на огородженій території і поруч з ним провадять свою діяльність інші суб`єкти господарювання, а тому питання його охорони, обслуговування могли бути вирішенні за рахунок таких суб`єктів господарювання.

Однак зазначене посадовими особами ГУ ДФС не перевірялось, так як і не перевірявся самий склад.

Щодо відсутності документів, які підтверджують, що в приміщенні отриманому ФОП ОСОБА_1 від ТОВ "РЕЛ ІНВЕСТМЕНТС ГРУП ЛТД" у суборенду зберігався товар (товарно-транспортні накладні в яких зазначаються пункти навантаження та розвантажування товарів, документи про отримання транспортних, експедиційних, навантажувальних/розвантажувальних послуг, послуг охорони, тощо), то як встановлено судом раніше транспортування товару, яке б включалось до витрат, позивач не здійснював, доставка товару відбувалась за рахунок його постачальників. Окрім цього, в судовому засіданні позивач суду пояснив, що навантажувальні та розвантажувальні роботи проводились як особисто ним так і іншими особами за готівку, яка не включалась до витрат.

Відповідач зазначене суду не спростував.

7.124. Щодо того, що в поданих ТОВ "РЕЛ ІНВЕСТМЕНТС ГРУП ЛТД" деклараціях з податку на прибуток за 2016 рік задекларовано загальний дохід в сумі 952402,00 грн., що не відповідає сумі реалізованих ТОВ "РЕЛ ІНВЕСТМЕНТС ГРУП ЛТД" послуг суборенди приміщень суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Тобто особа не може нести відповідальність за порушення які вона не вчиняла, в тому числі щодо не декларування її контрагентом податковим зобов`язань, сформованих внаслідок господарських операцій з нею.

Поняття "добросовісний платник", яке використовується у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентами податкових зобов`язань.

У зв`язку з цим, суд вважає, що не декларування ТОВ "РЕЛ ІНВЕСТМЕНТС ГРУП ЛТД" у повному обсязі доходу отриманого внаслідок реалізації позивачеві послуг, не може свідчити про нереальність такої операції, а свідчить про заниження таким суб`єктом господарювання податкових зобов`язань з податку на прибуток.

7.125. Щодо того, що ТОВ "РЕЛ ІНВЕСТМЕНТС ГРУП ЛТД" не зверталось до органів стягнення щодо погашення заборгованості ФОП ОСОБА_1 , суд зазначає, що для стягнення заборгованості необхідна її наявність.

Відповідно до матеріалів справи ФОП ОСОБА_1 не мав перед ТОВ "РЕЛ ІНВЕСТМЕНТС ГРУП ЛТД" заборгованості за поставлений товар, а тому останнє не мало правових підстав щодо її стягнення.

При цьому варто зауважити, що відповідно до пункту 4.3 договору суборенди №1601/02 від 06.01.2016 року між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ "РЕЛ ІНВЕСТМЕНТС ГРУП ЛТД", суборенда надавалась з відстрочкою платежу, а згідно з пунктом 4.4 цього ж договору встановлено право проводити залік взаємних вимог при наявності.

Тобто, фактичний розрахунок за надані послуги міг відтерміновуватись в часі.

Відповідно до наявних у справі актів наданих послуг, ТОВ "РЕЛ ІНВЕСТМЕНТС ГРУП ЛТД" надавало позивачеві послуги з оренди приміщення починаючи з січня по грудень 2016 року. Розрахунок за отримані послуги був здійснений в період з 07.12.2016 року по 16.12.2016 року.

Як і з ТОВ "САФАРІ- ГРУП", можливість сплати цих коштів позивачем в касу ТОВ "РЕЛ ІНВЕСТМЕНТС ГРУП ЛТД" необхідно оцінювати через призму виконання контракту №1/1/6 від 10.10.2016 року з S.C. IOANA TRADING SRL. Зокрема, відповідно до матеріалів справи у 2016 році ФОП ОСОБА_1 від S.C. IOANA TRADING SRL отримано кошти у сумі 2479351,50 грн. (Т.1, а.с.58 дані акту перевірки). Зазначені кошти на рахунок позивача перераховувались з листопада 2016 року.

Аналізуючи викладене, слід прийти до висновку, що у позивача були в наявності кошти для оплати послуг ТОВ "РЕЛ ІНВЕСТМЕНТС ГРУП ЛТД" згідно договору суборенди №1601/02 від 06.01.2016 року

Окрім цього, слід зазначити, що посадовими особами ГУ ДФС під час перевірки не проводився аналіз щодо наявності у позивача готівкових коштів, за рахунок яких можливо було в нести в касу ТОВ "РЕЛ ІНВЕСТМЕНТС ГРУП ЛТД" кошти в сумі 960000,00 грн. Позивач у судовому засіданні пояснив, що у нього була необхідна кількість готівкових коштів, а відповідач з цього приводу нічого заперечити не міг.

Особливість розрахунку за послуги між ТОВ "РЕЛ ІНВЕСТМЕНТС ГРУП ЛТД" та ФОП ОСОБА_1 , аналогічна тій яка мала місце при розрахунку ФОП ОСОБА_1 з ТОВ "САФАРІ-ГРУП", а саме через укладання договору №03/16/01-ФД від 02.03.2016 року про надання поворотної фінансової допомоги, якій, виходячи із строків його виконання, тотожності сум послуг та фінансової допомоги, по своїй сутті є удаваним.

У зв`язку з чим, відносини врегульовані таким договором мають тлумачитись, як відносини щодо питань розрахунків за надані ТОВ "РЕЛ ІНВЕСТМЕНТС ГРУП ЛТД" послуги по договору суборенди. При цьому такі відносини не впливають на розмір податкових зобов`язань ФОП ОСОБА_1 .

При цьому варто зазначити, що розрахунки між позивачем та ТОВ "РЕЛ ІНВЕСТМЕНТС ГРУП ЛТД" відбувались в готівковій формі та оформлялись квитанціями до прибуткового касового ордера №№1-10, що не суперечить Положенню про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 року, №637 (чинне на момент виникнення досліджуваних правовідносин).

При цьому сума готівки, яка зазначена в квитанціях до прибуткового касового ордеру не перевищувала граничної суми розрахунків (150000,00 грн.) визначеної постановою Правління Національного банку України від 06.06.2013 року, №210.

7.126. Відповідно до підпункту 177.4.4 пункту 177.4 статті 177 ПК України до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1 - 177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, а відповідно до підпункту 177.4.5 цієї ж статті ПК України не включаються до складу витрат підприємця: витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою - підприємцем; витрати на придбання, самостійне виготовлення основних засобів та витрати на придбання нематеріальних активів, які підлягають амортизації; витрати на придбання та утримання основних засобів подвійного призначення, визначених цією статтею; документально не підтверджені витрати.

7.127. Судом вище встановлено, що орендоване позивачем у ТОВ "РЕЛ ІНВЕСТМЕНТС ГРУП ЛТД" приміщення використовувалось в господарській діяльності останнього, а тому підсумовуючи викладене, слід прийти до висновку, що надані позивачу ТОВ "РЕЛ ІНВЕСТМЕНТС ГРУП ЛТД" послуги пов`язані з провадженням його господарської діяльності, документально підтверджені, а тому їх можливо віднести до витрат, які враховуються при визначенні чистого оподаткованого доходу, який є об`єктом оподаткування.

Висновки щодо правомірності податкового повідомлення-рішення №

7.128. Аналізуючи господарські операції, за рахунок яких посадовими особами ГУ ДФС сформовано податкове повідомлення-рішення №, слід прийти до висновку що воно частково є протиправним в частині здійснення донарахування по взаємодії позивача з контрагентами-постачальниками ТОВ "САФАРІ-ГРУП", ФОП ОСОБА_3 та ТОВ "РЕЛ ІНВЕСТМЕНТС ГРУП ЛТД", а тому в цій частині підлягає скасуванню.

В іншій частині (по ФОП ОСОБА_2 та ПАТ "Леокон") податкове повідомлення-рішення № є законним, а тому не підлягає скасуванню.

7.129. При цьому варто зазначити, що позивачем згідно митних декларацій експортовано до Румунії 691,306 куб.м. лісоматеріалу (пиломатеріал обрізний хвойний), в той час коли ним доведено суду понесені витрати на придбання 581,205 куб.м. лісоматеріалу (суд не враховує витрати понесені на придбання у ФОП ОСОБА_2 лісоматеріалу на 110,101 куб.м. з підстав викладених у мотивувальній частині цього рішення).

Отже, ФОП ОСОБА_1 експортовано до Румунії лісоматеріалу не відомого походження в обсягах 110,101 куб.м., який суд відповідно до положень статті 164 ПК України визнає як додаткове благо, яке не може бути включено у витрати при визначенні чистого оподаткованого доходу, однак є доходом у негрошовій формі, базою оподаткування якого є вартість такого доходу розрахована за звичайними цінами відповідно до правил визначених пунктом 164.5 статті 164 ПК України.

7.130. Сума донарахованого податковим повідомленням-рішенням № податкового зобов`язання склала 996689,06 грн., при цьому базою оподаткування є сума 4992914,04 грн., яка складається з 2494459,57 грн. - гривневий еквівалент доходу отриманого від S.C. IOANA TRADING SRL, 19103,00 грн. - дохід виплачений ПАТ "Леокон" згідно відомостей з ЦБД ДРФО за період з 01.07.2016 року по 30.09.2016 року, 2479351,47 грн. - дохід отриманий внаслідок безоплатно отриманих товарів, які в подальшому експортовані S.C. IOANA TRADING SRL (вартість відвантажених товарів за 2016 рік).

При цьому суд зазначає, що вартість відвантаженого товару S.C. IOANA TRADING SRL на митній території України, відрізняється від вартості отриманого доходу, як оплату за цей товар від S.C. IOANA TRADING SRL, у зв`язку з зміною вартості дол. США.

7.131. Отже, з аналізу наведеної бази оподаткування, слід прийти до висновку, що посадовими особами ГУ ДФС не враховано витрати ФОП ОСОБА_1 на придбання в подальшому експортованого товару в ТОВ "САФАРІ-ГРУП" (983000,00 грн.), ФОП ОСОБА_3 (98725,25 грн.) та не враховано витрати за оренду складу для зберігання такого товару у ТОВ "РЕЛ ІНВЕСТМЕНТС ГРУП ЛТД" (960000,00 грн.), а всього на загальну суму 2041725,25 грн.

Натомість відповідачем весь товар, який експортований позивачем S.C. IOANA TRADING SRL визнаний як додаткове благо, оскільки на його думку такий товар отриманий безоплатно.

7.132. Судом вище встановлено, що з 691,306 куб.м. лісоматеріалу поставленого S.C. IOANA TRADING SRL, позивачем документально понесені витрати на придбання 581,205 куб.м., тобто даний товар в розумінні статті 164 ПК України не є додатковим благом, а витратами на його придбання включаються при визначенні об`єкту оподаткування.

У зв`язку із цим нарахування податкових зобов`язань у цій частині є не правомірним.

При цьому суд визнає, що 110,101 куб.м. поставленого до Румунії лісоматеріалу, є додатковим благом, оскільки документального підтвердження витрат на його придбання позивач суду не надав, натомість за рахунок його реалізації отримав дохід. У зв`язку із цим цей товар включається до загального оподаткованого доходу ФОП ОСОБА_1

7.133. Відповідно до пункту 177.2 статті 177 ПК України об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

7.134. Позивач у цій справі отримав загальний оподатковуваний дохід (виручка у грошовій та негрошовій формі) за рахунок операцій по поставці лісоматеріалу до S.C. IOANA TRADING SRL, доходу виплаченого ПАТ "Леокон" та доходу отриманого як додаткове благо у негрошовій формі у вигляді 110,101 куб.м. лісоматеріали.

При цьому позивачем понесено документально підтверджені витратами, пов`язані з його господарською діяльністю, на загальну суму 2041725,25 грн. (див. пункту 7.131 цього рішення).

Отже, для визначення чистого оподаткованого доходу ФОП ОСОБА_1 від суми наведеного загального оподаткованого доходу відняти суму документально підтверджених витрат.

7.135. Усі показники доходу та витрат визначені конкретними числами, за винятком доходу отриманого як додаткове благо у негрошовій формі у вигляді 110,101 куб.м. лісоматеріали.

7.136. Відповідно до пункту 164.5 статті 164 ПК України під час нарахування (надання) доходів у будь-якій негрошовій формі базою оподаткування є вартість такого доходу, розрахована за звичайними цінами, правила визначення яких встановлені згідно з цим Кодексом, помножена на коефіцієнт, який обчислюється за такою формулою: К = 100 : (100 - Сп), де К - коефіцієнт; Сп - ставка податку, встановлена для таких доходів на момент їх нарахування.

При цьому відповідно до підпункту 14.1.71 статті 14 ПК України під звичайною ціною розуміють ціну товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Якщо не доведено зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню ринкових цін. Це визначення не поширюється на операції, що визнаються контрольованими відповідно до статті 39 цього Кодексу.

7.137. Посадові особи ГУ ДФС при визначені звичайної ціни додаткового блага, досліджуваного у цій справі, виходили з вартості зазначеної в контракті та додатків до нього з S.C. IOANA TRADING SRL. Такий підхід відповідача відповідає положенням ПК України.

Разом з цим, вартість експортованого позивачем до Румунії товару, згідно інвойсів та митних декларацій форми МД-2, складала від 121,63 дол. США до 147,78 дол. США.

Ідентифікувати та визначити по якій ціні було реалізовано позивачем 110,101 куб.м. лісоматеріалу, який є додатковим благом, є не можливим, а тому суд виходячи з принципу відповідно до якого, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи (ЄСПЛ у п. 52, 56 рішення від 14.10.2010 року у справі "Щокін проти України", правова позиція Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 30.01.2019 року, справа №876/5312/17), в якості звичайної ціни застосовує ціну 121,63 дол. США за 1 куб.м. (найменша ціна по контракту), що в гривневому еквіваленті дорівнює 3153,87 грн.

І того дохід ФОП ОСОБА_1 за додаткове благо складає 3153,87х110,101х1,219512 (коефіцієнт) = 423468,52 грн.

7.138. Звідси слідує, що чистий оподаткований дохід ФОП ОСОБА_1 за 2016 рік складає (2494459,57+19103,00+423468,52)-(983000,00+98725,25+960000,00)=895305,84 грн., а податкове зобов`язання 161155,05 грн. ( 895305,84 грн.х18% (ставка податку відповідно до статті 167 ПК України)).

7.139. Крім цього, відповідно до пункту 123.1 статті 123 ПК України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

А тому, у зв`язку із визначенням відповідачем податкового зобов`язання, до позивача застосовується штраф у розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, який складає 40288,76 грн.

7.140. За таких обставин податкове повідомлення-рішення № в частині нарахування позивачеві 161155,05 грн. податкових зобов`язань та штрафу у розмірі 40288,76 грн. є законним, тоді як в частині нарахування податкового зобов`язання у розмірі 835534,01 грн. та штрафу 208883,5 грн. є незаконним.

Щодо правомірності податкового повідомлення-рішення №

7.141. Так, податковим повідомленням-рішенням № позивачу нараховано 74893,71 грн. військового збору та застосовано до нього штрафну санкцію у розмірі 18723,43 грн. за порушення пункту 161 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України.

Правовою підставою для цього стало наступне.

7.142. Відповідно до підпункту 1.1 пункту 16 і підрозділу 10 ПК України платниками військового збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 Податкового кодексу України, зокрема, фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Об`єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені статтею 163 ПК України (підпункт 1.2 пункт 16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України).

Статтею 163 ПК України передбачено, що об`єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Згідно підпункту 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України ставка збору складає 1,5 відсотка об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

7.143. Отже, у зв`язку з тим, що позивач у 2016 році мав дохід, якій підлягає оподаткування, він сплатити військовий збір.

7.144. Відповідач при нарахуванні оскаржуваним рішенням податкового зобов`язання з військового збору, керувався тим, що оподаткований дохід ФОП ОСОБА_1 у 2016 році складав 4992914,04 грн., а тому ним мало бути сплачено військового збору на суму 74893,71 грн. (4992914,04 грн. х 1,5%).

7.145. Однак, вище судом встановлено, що дохід позивача у 2016 році склав 895305,84 грн., а тому саме із цієї суми має вираховуватись військовий збір, який становить 13429,59 грн.

При цьому, до позивача згідно пункту 123.1 статті 123 ПК України має бути застосований штраф у розмірі 25% від суми нарахованого податкового зобов`язання, який складатиме 3357,40 грн.

7.146. Таким чином, податкове повідомлення-рішення № в частині нарахування позивачеві військового збору у розмірі 13429,59 грн. та штрафу у розмірі 3357,40 грн. є законним, тоді як в частині нарахування військового збору у розмірі 61464,12 грн. та штрафу 15366,03 грн. є незаконним.

Щодо висновків судово-економічної експертизи №01/07-19 від 28.07.2019 року то суд зазначає, що в частині яка не суперечить мотивувальній частині цього рішення вона є обґрунтованою, а іншій ж частині спростовується матеріалами справи.

VІІІ. ВИСНОВКИ СУДУ

8.1. Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

8.2. Позивачем у цій справі не доведено суду протиправність податкових повідомлень-рішень від 04.09.2017 року №№, , , , (не пов`язаних з ТОВ "САФАРІ-ГРУП", ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_2 та ТОВ "РЕЛ ІНВЕСТМЕНТС ГРУП ЛТД", ПАТ "Леокон"), натомість відповідач належним чином обґрунтував їх правомірність.

8.3. Щодо податкових повідомлень-рішень від 04.09.2017 року №№, (пов`язані з ТОВ "САФАРІ-ГРУП", ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_2 та ТОВ "РЕЛ ІНВЕСТМЕНТС ГРУП ЛТД", ПАТ "Леокон") то суд зазначає, що наведені рішення в частині здійснення донарахувань по взаємодії ФОП ОСОБА_1 з ТОВ "САФАРІ-ГРУП", ФОП ОСОБА_3 та ТОВ "РЕЛ ІНВЕСТМЕНТС ГРУП ЛТД" є протиправними, оскільки господарські операції позивача з цими контрагентами носили реальний характер (зворотного відповідач суду не довів), а тому за їх рахунок можливо було формувати витрати, які враховуються при визначенні об`єкту оподаткування.

У той ж час, відповідачем правомірно нараховано зазначеними рішеннями позивачу податкові зобов`язання та відповідно застосовані штрафні санкції за наслідками аналізу операцій з ФОП ОСОБА_2 та ПАТ "Леокон".

ІХ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

9.1. Статтею 139 КАС України вирішено питання розподілу судових витрат. Зокрема, відповідно до її частини 1 при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

9.2. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом, позивачем понесені витрати у вигляді сплаченого згідно квитанції 0.0..1 від 03.05.2019 року судового збору на суму 9605,00 грн. (а.с. 3).

9.3. Оскільки цей позов підлягає частковому задоволенню, тому суд стягує за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області судові витрати пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 7299,8 грн. (76% від суми сплаченого судового збору).

Керуючись статтями 73-77, 90, 241-246, 250 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області про скасування рішень - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 04.09.2019 року в частині нарахування фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 податкового зобов`язання у розмірі 835534 (вісімсот тридцять п`ять тисяч п`ятсот тридцять чотири) грн. 01 коп. та штрафу 208883 (двісті вісім тисяч вісімсот вісімдесят три) грн. 50 коп.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 04.09.2019 року в частині нарахування фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 податкового зобов`язання з військового збору у розмірі 61464 (шістдесят одна тисяча чотириста шістдесят чотири) грн. 12 коп. та штрафу 15366 (п`ятнадцять тисяч триста шістдесят шість) грн. 03 коп.

4. У задоволенні решта позовних вимог - відмовити.

5.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області (58013, м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 200-А, ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 7299 (сім тисяч двісті дев`яносто дев`ять) грн. 80 коп. (пропорційно задоволеним вимогам (76% від суми сплаченого судового збору)).

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач - Головне управління Державної фіскальної служби України у Чернівецькій області (58013, м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 200-А, ).

Суддя О.В. Анісімов