Справа № 360/1922/19
Суддя: І.В. Тихонов
Дата ухвалення: 2019-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

16 вересня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1922/19

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тихонова І.В.,

секретаря судового засідання Таращенко О.В.

за участю представників сторін:

позивача: Баранов О. С . ; Приходько В .О .

представник відповідача: Віхлінін Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за позовом Державного підприємства "Первомайськвугілля" до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про визнання протиправною та скасування постанови від 18.04.2019 по ЗВП № 49482994 про опис та арешт майна (коштів) боржника,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Первомайськвугілля" звернулося в Луганський окружний адміністративний суд з позовом до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про визнання протиправною та скасування постанови від 18.04.2019 по ЗВП № 49482994 про опис та арешт майна (коштів) боржника.

В обґрунтування позову зазначено, що оскаржувану постанову складено з порушенням норм чинного законодавства, яке регулює питання вчинення виконавчих дій. Також зазначено, що в порушення норм Закону України "Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств", під дію якого підпадає підприємство, державний виконавець вчиняє виконавчі дії.

Також позивач звертає увагу на те, що постановою було накладено арешт на рядове вугілля марки Г/Г2/Р 0-200 в кількості 830 тон. З даного приводу зазначив, що кошти від реалізації вугільної продукції спрямовуються підприємством на виплату заробітної плати працівникам підприємства. Таким чином накладення арешту на вугільну продукцію призведе до порушення конституційних прав працівників ДП "Первомайськвугілля". Крім того позивач зауважує, що вугільна продукція після складання постанови знаходиться на зберіганні на відкритому аварійному складі ВП ш. "Гірська" ДП "Первомайськвугілля". У зв`язку з впливом атмосферних опадів, вітру та перепадів температури вугільна складова гірничої маси окислюється та втрачає фізико-хімічні властивості (погіршується зольність та волога), а породні фракції розлягаються та перетворюються в глину. Дані фактори неодмінно призведуть до зниження вартості вугільної продукції, що відповідно призведе до нанесенню збитків державі в особі ДП "Первомайськвугілля".

На підставі викладеного позивач просив суд визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 18.04.2019 ЗВП № 49482994 про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 17 травня 2019 року відмовлено у задоволенні позову.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв у межах та спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, пропорційно, а недоліки оскаржуваної постанови про опис та накладення арешту від 18 квітня 2019 року мають формальний характер, та ніяким чином не вказують на протиправність дій відповідача в частині її постановлення та порушення прав позивача.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2019 року апеляційну скаргу залишено без задоволення, а постанову Луганського окружного адміністративного суду 17 травня 2019 року залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції загалом погодився висновками суду першої інстанції.

Постановою Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 14.08.2019 касаційну скаргу Державного підприємства "Первомайськвугілля" задоволено частково. Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 травня 2019 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2019 року у справі № 360/1922/19 скасовано. Адміністративну справу № 360/1922/19 за Державного підприємства "Первомайськвугілля" до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про визнання протиправною та скасування постанови від 18 квітня 2019 року по ЗВП № 49482994 про опис та арешт майна (коштів) боржника направлено на новий розгляд до Луганського окружного адміністративного суду.

В постанові зазначено, що суди попередніх інстанцій дослідивши облікову картку на ЗВП № 49482994 про стягнення грошових коштів з боржника не з`ясовано які саме підприємства є стягувачами по зведеному виконавчому провадженню, за якими саме рішеннями порушено вказані виконавчі провадження та чи віднесено вказані рішення до переліку визначеного у статті 1 Закону № 2021-VII, а саме щодо виконання рішень про виплату заробітної плати, вихідної допомоги, інші виплати (компенсації), що належать працівнику у зв`язку з трудовими відносинами, відшкодування матеріальної (майнової) шкоди, завданої каліцтвом, іншими ушкодженнями здоров`я або смертю, стягнення аліментів та рішення про стягнення заборгованості із сплати внесків до фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 05.09.2019 вищезазначена справа прийнята до провадження. Справа призначено у судове засідання з викликом (повідомленням) сторін на 12 вересня 2019 року о 10 год. 00 хв.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 12.09.2019 у справі було оголошено перерву для надання додаткових пояснень до 16.09.2019.

Представники позивача у судовому засіданні адміністративний позов підтримали у повному обсязі та просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, відповідно до відповіді на відзив (том 3 арк.спр.4-9).

Зазначив, що відповідно до частини першої статті 30, 56 Закону № 1404 виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження і арешт на майно повинен накладатись у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Оскаржувана постанова, складена у зведеному виконавчому провадженні, не містить переліку виконавчих документів із зазначенням назви, номерів виконавчих документів, того коли та ким вони були видані, резолютивної частини документа, не містить жодних посилань на розмір стягнень та їх вид, загальну суму боргу, на яку накладено арешт і в постанові без будь-якого обґрунтування в якості стягувачів зазначені Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області, Держава та Центр зайнятості.

Згідно статті 1 Закону №1404 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень є сукупністю дій визначених Законом № 1404, що проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, Законом №1404, іншими законами та нормативно-правовими актами.

За вимогами пунктів 1, 6, 7 Розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (надалі - Інструкція №512/5) постанова як окремий документ повинна містити, крім іншого, мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на норму закону, на підставі якого винесено постанову.

Отже, постанова державного виконавця повинна бути прийнята як з врахуванням Закону № 1404, так і з врахуванням інших законів якщо вони містять обмеження щодо вчинення виконавчих дій і повинна містити достатні мотиви того, що вона не постановлена в порушення самого закону № 1404 та інших законів.

Оскаржувана постанова відповідача від 18 квітня 2019 року не містить в собі обов`язкових реквізитів, в тому числі розміру суми, яка підлягає стягненню.

Відтак, відсутність в оскаржуваній постанові назви та змісту виконавчих документів унеможливлює визначення суми стягнення за зведеним виконавчим провадженням на підставі облікової картки.

Позивач розраховує на те, що суд не стане самостійно вираховувати суму стягнення, яка повинна бути зазначена в оскаржуваній постанові, так як суд не наділений повноваженнями вираховувати самостійно суму стягнення, в межах якої відповідачем накладено арешт, оскільки це є виключною компетенцією державного виконавця.

До того ж відсутність як в оскаржуваній постанові, так і в обліковій картці на зведене виконавче провадження змісту виконавчих документів не надає змоги встановити вид стягнутих відповідачем за виконавчими документами коштів, та як наслідок визначити види виплат, зверненні до примусового виконання з ДП «Первомайськвугілля», а також визначити які саме види стягнень включені до оскаржуваної постанови. Відсутність в постанові суми стягнення за виконавчими документами виключає можливість визначення обсягу вимог за виконавчими листами та розмір стягнення.

Враховуючи, що за наданими до позову доказами позивач є вугледобувним підприємством і на позивача розповсюджуються положення Закону № 2021, відповідач не навів доказів того, що оскаржувана постанова містить лише виконавчі документів, які не підлягають зупиненню.

Представник відповідача у судовому засіданні проти адміністративного позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю за необґрунтованістю, надав відзив на позовну заяву ( том 2 арк.спр.11-15).

Зазначив, що в рамках зведеного виконавчого провадження № 49482994 державним виконавцем зупинено вчинення виконавчих дій в частині виконавчих документів, які відповідно до Закону № 2021 підлягають зупиненню, в частині виконавчих документів на які обмеження вищевказаним законом не розповсюджуються провадження продовжено та відкрито.

Оскаржувана постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника прийнята за зведеним виконавчим провадженням №49482994 про стягнення з державного підприємства «Первомайськвугілля» на користь державних підприємств установ заборгованості із сплати внесків до фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Стягувачами в яких виступають: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області, Держава, Центр зайнятості.

Отже, постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 18.04.2019 винесено за виконавчими провадженнями щодо стягнення з позивача заборгованості із сплати внесків до фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, тобто, за виконавчими провадженнями, які відповідно до абзацу 1 статті 1 Закону № 2021 не підлягають зупиненню.

Дослідивши письмові докази та пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, суд встановив наступне.

Судом встановлено та підтверджено належними та допустимими доказами наступні обставини справи.

В провадженні відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганської області перебуває зведене виконавче провадження № 49482994 щодо боржника Державного підприємства «Первомайськвугілля». В зведене виконавче провадження об`єднано 131 виконавче провадження, що підтверджено обліковою карткою (а.с.48-70).

18 квітня 2019 року Відповідачем прийнято постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника за вказаним зведеним виконавчим провадженням (а.с.74-77).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується такими вимогами чинного законодавства.

Вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом частини першої статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Умови та порядок примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) визначаються Законом України від 02.06.2016 № 1404 «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404).

В силу частини першої статті 74 Закону № 1404 рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 №3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» вбачається, що судам необхідно враховувати, що всі справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) з метою виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконавчі провадження щодо виконання рішень судів різних юрисдикцій та/чи рішень інших органів (посадових осіб), належать до юрисдикції адміністративних судів, навіть у разі, коли у зведеному виконавчому провадженні відсутнє виконавче провадження з примусового виконання рішення адміністративного суду.

Статтею 1 Закону №1404 визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно пункту 1 частини першої статті 3 Закону №1404 підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону № 1404 примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 1404 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення; за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 28 Закону № 1404 документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Відповідно до частини першої статті 30 Закону України № 1404 виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

Згідно із частинами першою-четвертої, десятої статті 56 Закону № 1404 арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

У порядку, встановленому цією статтею, виконавець, в провадженні якого знаходиться виконавче провадження, за заявою стягувача чи з власної ініціативи може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Такий арешт знімається, якщо протягом п`яти днів з дня його накладення стягувач не звернеться до суду про звернення стягнення на грошові кошти такої особи в порядку, встановленому процесуальним законом.

Судом встановлено, ДП «Первомайськвугілля» належить до сфери управління Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, основним видом діяльності якого є добування кам`яного вугілля (т. 1 а.с. 13-14).

Вугледобувне підприємство - гірниче підприємство, основним видом економічної діяльності якого є підземне або відкрите добування вугілля, до складу якого можуть входити шахти, шахтоуправління, розрізи та інші відокремлені підрозділи, що виконують допоміжні функції (пункт 1 частини першої статті 1 Закону України від 12 квітня 2012 року № 4650-VI "Про особливості приватизації вугледобувних підприємств").

Таким чином, на позивача розповсюджуються положення Закону України від 13 квітня 2017 року № 2021-VIII "Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств" (далі - Закон № 2021).

Згідно із статтею 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств» (із змінами, внесеними згідно із Законом № 2658-VIII від 18.12.2018) тимчасово, до 1 січня 2022 року, підлягають зупиненню виконавчі провадження та заходи примусового виконання рішень щодо державних вугледобувних підприємств, які підлягають виконанню в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», знімаються арешти та заборони відчуження майна у таких виконавчих провадженнях, крім рішень про виплату заробітної плати, вихідної допомоги, інших виплат (компенсацій), що належать працівнику у зв`язку з трудовими відносинами, відшкодування матеріальної (майнової) шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, стягнення аліментів та рішень про стягнення заборгованості із сплати внесків до фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Під час розгляду справи відповідачем зазначалось, що арешт коштів згідно з оскаржуваних постанов накладено при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження № 49482994, до складу якого входять виключно виконавчі документи, які не підлягають зупиненню, у тому числі заборгованості зі сплати внесків до фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, тощо.

Відповідно виконавчі документи, які підлягають зупиненню, до зазначених постанов про арешт включені не були. Крім того, зауважив, що до суми боргу, на яку накладено арешт входить виконавчий збір та витрати виконавчого провадження. При цьому, відповідач не пояснив, які кошти були стягнуті з Позивача, у тому числі за рішеннями Господарського суду, Луганського окружного суду, які також включені до оскаржуваних постанов у зазначених справах.

При цьому, суд звертає увагу, що в цій справі Відповідачем жодних доказів відсутності в оскаржуваній постанові виконавчих документів, які не підлягають зупиненню, суду не надано, як і не надано пояснення з документальним підтвердженням про те, які саме підприємства є стягувачами з ЗВП № 49482994, за якими саме рішеннями порушено вказані виконавчі провадження та чи віднесено вказані рішення до переліку визначеного у статті 1 Закону № 2021-VII, а саме щодо виконання рішень про відшкодування матеріальної (майнової) шкоди, завданої каліцтвом, іншими ушкодженнями здоров`я або смертю та рішення про стягнення заборгованості із сплати внесків до фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що були витребувані ухвалою суду від 05.09.2019 про прийняття справи до провадження у справі.

Крім того оскаржувана постанова, складена у зведеному виконавчому провадженні, не містить переліку виконавчих документів із зазначенням назви, номерів виконавчих документів, того коли та ким вони були видані, резолютивної частини документів, не містить жодних посилань на розмір стягнень та їх вид, загальну суму боргу, на яку накладено арешті в постанові без будь-якого обґрунтування в якості стягувачів зазначені Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області, центр зайнятості та «Держава», яка відповідно до вимог Закону № 2021 не може бути визнана стягувачем за оскаржуваною постановою.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно із частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскаржувана постанова містить в собі виключно перелік виконавчих документів (із зазначенням номеру та ким і коли був виданий). Жодних посилань на розмір стягнень та їх вид, постанова не містить. Тобто, з оскаржуваної постанови не вбачається які саме виплати, зверненні до примусового виконання з ДП «Первомайськвугілля», включені до оскаржуваної постанови. Тому наявність в постанові виконавчих документів, які не підлягають зупиненню, є недоведеними та не підтверджено належними та допустимими доказами.

Також в оскаржуваній постанові не зазначено, а Відповідачем не доведено на який саме борг накладено арешт та чи включені до зазначеної постанови кошти, відносно арешту яких існують застереження. Відсутня в постанові й конкретизація сум виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, загальної суми заборгованості, назви виконавчих документів, на підставі яких здійснено арешт майна, із зазначенням номерів виконавчих документів (реквізити виконавчих документів) та на які саме виплати звернено примусове виконання, їх розмір, вид та відповідних стягувачів.

Надані облікові картки відповідачем не містять резолютивних частин вико навчих документів (реквізити виконавчих документів) на підставі яких можливо встановити розмір та вид стягнень. В облікових картках, зазначена сума залишку, що підлягає стя гненню у розмірі 77 246218,77 грн, яка є загальним розміром як для зупинених, так і для відкритих виконавчих проваджень по справі.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов до висновку, що оскаржувана постанова є необґрунтованою та винесена без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду з даним адміністративним позовом сплачено судовий збір за вимогу немайнового характеру у розмірі 1921,00 грн, що підтверджено платіжним дорученням від 26.04.2019 № 5741 (а.с. 3).

Відповідно, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 132, 139, 205, 241-246, 268, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державного підприємства "Первомайськвугілля" (код 32320594, 93292, вул Куйбишева, 21, м. Гірське, Попаснянський р-н, Луганська обл.) до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області (код 34941884, 93404, вул. Єгорова, буд. 22, м. Сєвєродонецьк, Луганська обл.) про визнання протиправною та скасування постанови від 18.04.2019 по ЗВП № 49482994 про опис та арешт майна (коштів) боржника задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 18.04.2019 ЗВП № 49482994 про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Стягнути з Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області (93404, вул. Єгорова, буд. 22, м. Сєвєродонецьк, Луганська обл.,) судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень у сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня на користь Державного підприємства "Первомайськвугілля" (93292, вул Куйбишева, 21, м. Гірське, Попаснянський р-н, Луганська обл., ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Тихонов