Справа № 295/17463/18
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2019-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 295/17463/18

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Слюсарчук Н.Ф.

Суддя-доповідач - Боровицький О. А.

10 вересня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Шидловського В.Б. Матохнюка Д.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 07 серпня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у місті Житомирі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Дякевича Вадима Олександровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

в грудні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у місті Житомирі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Дякевича Вадима Олександровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 07.08.2019 року адміністративний позов залишено без розгляду.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 07.08.2019 року, справу направити для продовження розгляду судом першої інстанції.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися та повноважних представників для участі у справі до суду не направили.

За правилами п.п. 1,2 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, залишаючи позов без розгляду, виходив із того, що позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, а також під час нового розгляду справи суду першої інстанції необхідно встановити зміст порушень з визначенням витрат по кожному з епізодів придбання акцій.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Наслідки неприбуття у судове засідання особи, яка бере участь у справі визначено ст. 205 КАС України.

Так, частиною 5 статті 205 КАС України передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів.

Наведена вище норма кореспондується із закріпленим у п. 4 ч. 1 ст. 240 КАС України правилом, за яким позов залишається судом без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Отже, зі змісту вказаних вище норм процесуального законодавства вбачається, що необхідною умовою для залишення позовної заяви без розгляду є повторність неприбуття позивача, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду і відсутність поважних причин такого неприбуття в судове засідання або неповідомлення ним про причини неприбуття, за умови також відсутності заяви позивача про розгляд справи без його участі.

При цьому, під «повторністю» неприбуття в судове засідання позивача необхідно розуміти послідовне неприбуття в судове засідання позивача чи його представника двічі чи більше разів. «Поважність» же причин неприбуття оцінюється судом у кожному конкретному випадку окремо з метою визначення правових наслідків такого неприбуття. Так, поважними причинами можуть бути визнані захворювання, що перешкоджає прибуттю до суду, відрядження, несвоєчасне отримання повістки тощо, але за умови надання належних доказів в підтвердження наведених обставин.

Отже, вирішуючи питання про залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених зазначеними нормами процесуального закону, суд на підставі аналізу матеріалів справи та думки інших учасників справи повинен, серед іншого, дослідити питання можливості розгляду справи по суті за відсутності позивача, а також з`ясувати, чи не наполягає відповідач на розгляді справи по суті на підставі наявних у ній доказів.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 19.09.2018 року у справі №826/10538/17 (провадження №К/9901/54003/18).

З матеріалів справи встановлено, що в судове засідання, призначене на 22.05.2019 та 07.08.2019 року, однак позивач за викликом в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином про що свідчать рекомендовані поштові відправлення. Таким чином, у відповідності до ч. 6 ст. 7, ч. 11 ст. 126 КАС України про дату, час та місце розгляду справи позивач повідомлений належним чином та вчасно.

У зв`язку із неявкою позивача в судове засідання 22.05.2019 року о 11:30 год., судовий розгляд було відкладено, наступне судове засідання призначено на 07.08.2019 року о 12:00 год.

В судове засідання 07.08.2019 року позивач не прибув, причини неявки не повідомив. Судова повістка надсилалась позивачу у встановленому законом порядку, поштове відправлення вручено 29.05.2019 року.

З огляду на наведене, в судове засідання 07.08.2019 року позивач не прибув вдруге.

Важливо зазначити, що ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

При цьому, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно ч. 1 ст. 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається на те, що у зв`язку з погіршенням стану здоров`я змушений був звернутися 07.08.2019 року за медичною допомогою, а тому не міг бути присутнім в судовому засіданні.

Колегія суддів зазначає, що реалізація позивачем його процесуальних прав залежить від його власного волевиявлення і застосування судом процесуальних наслідків у вигляді залишення без розгляду позовної заяви через неявку позивача, повідомленого належним чином (особисто або через представників) та є необхідним заходом реагування на зловживання ним своїми процесуальними правами.

Крім того, суд зазначає, що причини неявки у судові засідання, на які посилається позивач як поважні, є підставою для поновлення строку при повторному звернені до суду з адміністративним позовом, однак, на час розгляду апеляційної скарги, вказані обставини не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм процесуального права при вирішенні даного питання не допустив, вірно встановив фактичні обставини заяви та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.316 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду 1-ї інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 07 серпня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Шидловський В.Б. Матохнюк Д.Б.