Справа № 808/878/18
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2019-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

11 вересня 2019 року

Київ

справа №808/878/18

провадження №К/9901/11486/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Бевзенка В. М., Данилевич Н. А.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_4 до Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області, Приазовського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області, Приморського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 , що діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , що діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2019 року, прийняту у складі колегії суддів: Добродняк І. Ю. (головуючий), Бишевської Н. А., Семененка Я. В.

І. Суть спору:

1. У березні 2018 року ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 ) в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 (надалі - ОСОБА_2 ) та ОСОБА_3 (надалі - ОСОБА_3 ) в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_4 (надалі -

ОСОБА_4 ) звернулись до суду з позовом до Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області (надалі - УДМС), Приазовського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області (надалі - Приазовський РС) та Приморського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області (надалі - Приморський РС), у якому просили:

1.1. визнати протиправними дії УДМС в особі територіального підрозділу -Приазовського РС щодо відмови в оформленні та видачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорта громадянина України у вигляді книжечки (на паперових носіях) зразка 1994 року;

1.2. зобов`язати УДМС в особі територіального підрозділу - Приазовського РС оформити та видати паспорт громадянина України у вигляді книжечки (на паперових носіях) зразка 1994 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з проставленою відміткою місця проживання без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру (надалі - ЄДДР), а саме: без формування (присвоєння) унікального номеру запису в ЄДДР (УН3Р) та будь якого іншого цифрового ідентифікатора, без відцифрованого образу обличчя особи, без відцифрованих відбитків пальців рук та автоматизованої обробки персональних даних;

1.3. визнати протиправними дії УДМС в особі територіального підрозділу -Приморського РС щодо відмови в оформленні та видачі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорта громадянина України у вигляді книжечки (на паперових носіях) зразка 1994 року;

1.4. зобов`язати УДМС в особі територіального підрозділу - Приморського РС оформити та видати паспорт громадянина України у вигляді книжечки (на паперових носіях) зразка 1994 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з прославленою відміткою місця проживання без застосування засобів ЄДДР, а саме: без формування (присвоєння) унікального номеру запису в ЄДДР (УНЗР) та будь якого іншою цифрового ідентифікатора, без відцифрованого образу обличчя особи, без відцифрованих відбитків пальців рук та автоматизованої обробки персональних даних;

1.5. зобов`язати УДМС в особі територіальних підрозділів - Приазовського РС і Приморського РС вести паспортний облік щодо неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_4 за прізвищем, іменем та по-батькові, роком народження та за місцем реєстрації, без використання будь-якого цифровою ідентифікатора особи (у т. ч. за серією та номером паспорту), без внесення інформації про них до ЄДДР чи будь-яких баз даних і реєстрів та без автоматизованої обробки та передачі персональних даних.

2. Свої вимоги законні представники позивачів обґрунтовують тим, що чинним законодавством передбачена можливість видачі документа як у формі книжечки,

так і у вигляді картки, як це передбачено Законом України від 20 листопада 2012 року № 5492-VI «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» (надалі - Закон № 5492-VI). Відтак, законні представники позивачів наголошували, що право отримання паспорта громадянина України старого зразка ставиться у залежність від рівня матеріально-технічного забезпечення підрозділів міграційної служби, а не від реалізації права особи отримати такий паспорт, що грубо порушує основоположні конституційні права громадян, передбачені статтями 21-24, 27-29, 31, 32, 34, 35, 41-43. 46-48, 53, 60, 67, 68 Конституції України, на життя, релігійні переконання, честь, гідність, здоров`я, працю та заробітну плату, навчання, розвиток особистості тощо, оскільки громадяни, які за релігійними переконаннями відмовляються від отримання паспорта з безконтактним електронними носієм або з ним, від присвоєння унікального номеру запису у реєстрі (УНЗР) та від зняття біометричних даних, обліку персональних даних в ЄДДР позбавляються згідно з пунктами 2 та 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» (надалі - Постанова № 302) права на отримання паспорта у формі книжечки. Позивачі зазначили, що громадянин відповідно до статті 32 Конституції України та статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» має право на відмову від обробки його даних в інформаційно-телекомунікаційній системі якою є ЄДДР та, відповідно, право на відмову від УНЗР, як невід`ємної частини ЄДДР, а тому законні представники позивачів вважають, що безпідставними є висновки органу ДМС про те, що законодавством передбачена видача паспорта громадянина України виключно у вигляді картки.

3. Відповідачі позов не визнали. Під час судового розгляду звертали увагу на те, що відмова від біометричного паспорта громадянина України для осіб, які документуються паспортом вперше, чинним законодавством не передбачена, які видача паспортів старого зразка. Зазначають, що при отриманні першого паспорта, при необхідності обміну паспорта або відновлення замість втраченого чи викраденого паспорт громадянина України оформлюється виключно засобами ЄДДР. Відповідачі пояснили, що відповідно до частини другої статті 15 та абзацу другого частини другої статті 21 Закону № 5492-VI Постановою № 302 затверджено зразок бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, відповідно до якої запроваджено із застосуванням засобів ЄДДР: з 1 січня 2016 року оформлення і видачу паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм та паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразки бланків яких затверджено цією постановою, громадянам України, яким паспорт громадянина України оформляється вперше, з урахуванням вимог пункту 2 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ (надалі - Постанова № 2503-ХІІ); з 1 листопада 2016 року оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм, зразок бланка якого затверджено цією постановою, громадянам України відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого цією постановою. Зважаючи на це, Положення про паспорт громадянина України (зразка 1994 року) залишається чинним тільки в тій частині, яка не суперечить чинному законодавству України, зокрема, Закону № 5492-VI.

ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи

4. ОСОБА_2 по досягненню 16-річного віку, не маючи намір оформлювати паспорт у формі пластикової картки типу ID-1, що містить безконтактний електронний носій, звернулась із заявою від 14 листопада 2017 року до Приазовського РС про оформлення та видачу паспорту громадянина України у формі книжечки (зразка 1994 року). Посилаючись на Закон України «Про звернення громадян», заявники просили надати відповідь на вказану заяву і одночасно зазначили, що копію свідоцтва про народження і дві фотокартки для оформлення паспорта буде надано у разі позитивної відповіді на заяву.

5. 22 листопада 2017 року Приазовський РС надав відповідь № 2336/1802 законним представникам, зокрема, ОСОБА_1 , про те, що при отриманні паспорта громадянина України у зв`язку із оформленням паспорта вперше після досягнення 14-річного віку його оформлення здійснюється виключно із застосуванням засобів ЄДДР, тобто громадянин може отримати тільки біометричний документ.

Також заявникам надано роз`яснення про те, що Законом № 5492-VI закріплено право громадянина на відмову від внесення відцифрованих відбитків пальців рук до безконтактного електронного носія, що містяться у паспорті громадянина України. Таке право реалізується шляхом подання заяви відповідному уповноваженому суб`єкту про внесення або відмову від внесення відцифрованих відбитків пальців рук особи до безконтактного електронного носія. Відмова від біометричного паспорта громадянина України для осіб, які документуються вперше, чинним законодавством не передбачена.

6. У грудні 2017 року ОСОБА_2 та її законні представники звернулись із заявою до УДМС про оформлення бланку паспорта громадянина України без застосування ЄДДР та видачі виключно у вигляді паспортної книжки, форма якої не заборонена діючим законодавством України.

7. У відповіді від 26 грудня 2017 року № 2301/01-М-305 УДМС з приводу надання роз`яснення щодо введення в обіг документів із безконтактним електронним носієм, а також можливості оформлення паспортних документів без застосування засобів ЄДДР повідомило про порядок оформлення паспорта громадянина України згідно чинного законодавства, а саме: виключно із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру, тобто у зв`язку з оформленням паспорта вперше після досягнення 14-річного віку громадянин може отримати тільки біометричний паспортний документ. Відмова від біометричного паспорта громадянина України для осіб, які документуються паспортом вперше, чинним законодавством не передбачена, які видача паспортів старого зразка. При отриманні першого паспорта, при необхідності обміну паспорта або відновлення замість втраченого чи викраденого паспорт громадянина України оформлюється виключно засобами ЄДДР.

8. Також 26 грудня 2017 року ОСОБА_2 та її законні представники подали заяву до УДМС про оформлення бланку паспорта громадянина України без застосування ЄДДР та видачу ОСОБА_2 виключно у вигляді паспортної книжки, форма якої не заборонена діючим законодавством України. До заяви додано дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 для оформлення бланку паспорту, копію свідоцтва про народження.

9. ОСОБА_4 по досягненню 16-річного віку, не маючи намір оформлювати паспорт у формі пластикової картки типу ID-1, що містить безконтактний електронний носій, звернувся із заявою від 14 листопада 2017 року до Приморського РС про оформлення та видачу паспорту громадянина України у формі книжечки (зразка 1994 року). Посилаючись на Закон України «Про звернення громадян», заявники просили надати відповідь на вказану заяву і одночасно зазначили, що копію свідоцтва про народження і дві фотокартки для оформлення паспорта буде надано у разі позитивної відповіді на заяву.

10. 16 грудня 2017 року Приморський РС надав відповідь № 2337/4998, згідно з якою Приморський РС не має технічної можливості оформити паспорт громадянина України відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ. Повідомлено також, що передбачалось оформлення паспорта громадянина України у формі книжечки, до завершення роботи із забезпечення в повному обсязі територіальних підрозділів ДМС матеріально-технічними ресурсами, необхідними для оформлення паспорта громадянина України у формі ID-картки. Оскільки Приморський РС забезпечений в повному обсязі матеріально-технічними ресурсами для оформлення паспорта громадянина України у формі ID-картки засобами ЄДДР, а з 1 березня 2017 року припинено оформлення паспорта громадянина України у формі книжечки. Всі залишки отриманої бланкової продукції паспортів громадянина України у формі книжечки використані та не видаються з 1 березня 2017 року.

11. 26 грудня 2017 року ОСОБА_4 та його законні представники повторно звернулись із заявою до Приморського РС про оформлення бланку паспорта громадянина України без застосування ЄДДР, та видачі виключно у вигляді паспортної книжки, форма якої не заборонена діючим законодавством України, однак листом від 17 січня 2018 року № 2337/170 заявникам повідомлено про відсутність технічної можливості видачі паспорту у вигляді книжечки.

12. У грудні 2017 року ОСОБА_4 та його законні представники звертались до УДМС із заявою про оформлення бланку паспорта громадянина України без застосування ЄДДР та видачі виключно у вигляді паспортної книжки, форма якої не заборонена діючим законодавством України.

13. У відповіді від 26 грудня 2017 року № 2301/01-О-306 УДМС зазначив, що частиною четвертою статті 14 Закону 5492-VI закріплено право громадянина на відмову від внесення відцифрованих відбитків пальців рук до безконтактного електронного носія, що міститься у паспорті громадянина України. Відмова від біометричного паспорта громадянина України для осіб, які документуються паспортом вперше, чинним законодавством не передбачена, які видача паспортів старого зразка. При отриманні першого паспорта, при необхідності обміну паспорта або відновлення замість втраченого чи викраденого паспорт громадянина України оформлюється виключно засобами Єдиного державного демографічного реєстру.

14. Уважаючи вказані дії відповідачів протиправними, позивачі звернулись до суду.

ІІІ. Рішення судів першої й апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення

15. Запорізький окружний адміністративний суд рішенням від 24 жовтня 2018 року позов задовольнив частково:

15.1. визнав протиправними дії Приазовського РС щодо відмови в оформленні та видачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорта громадянина України у вигляді книжечки відповідно до Положення № 2503-ХІІ;

15.2. зобов`язав Приазовський РС оформити та видати паспорт громадянина України у вигляді книжечки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до Положення № 2503-ХІІ;

15.3. визнав протиправними дії Приморського РС щодо відмови в оформленні та видачі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорта громадянина України у вигляді книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою № 2503-ХІІ;

15.4. зобов`язав Приморський РС оформити та видати паспорт громадянина України у вигляді книжечки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до Положення № 2503-ХІІ;

15.5. у решті позовних вимог відмовив.

16. Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідачі жодних із правових підстав, визначених законодавцем для прийняття рішення про відмову проведення оформлення паспортів громадянин України у вигляді паспортної книжки, не вказали, а наведені ними в обґрунтування обставини є невиконанням належним чином останніми дій, які повинні були і могли бути вчинені в силу покладених на них обов`язків і згідно з чинним законодавством України.

17. При цьому, обираючи спосіб захисту порушених прав позивачів, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що для належного захисту цих прав позивачів слід зобов`язати територіальні відділи УДМС оформити та видати неповнолітнім дітям позивачів паспортів громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення № 2503-ХІІ.

18. Суд апеляційної інстанції погодився з позицією суду першої інстанції, покладену в основу мотивування протиправності дій відповідачів щодо відмови в оформленні та видачі позивачам паспорта громадянина України у вигляді книжечки (на паперових носіях) зразка 1994 року.

19. Разом із цим, апеляційний суд дійшов висновку про неправильність обраного судом першої інстанції способу захисту порушених прав позивачів, а саме про зобов`язання відповідача оформити та видати позивачам паспорт громадянина України у вигляді книжечки (на паперових носіях) зразка 1994 року.

20. Третій апеляційний адміністративний суд зазначив, що в спірному випадку суть відповіді (відмови) відповідача на заяви позивачів щодо оформлення та видачі їм паспорта громадянина України полягає виключно у відсутності у осіб права на отримання паспорта громадянина України у вигляді книжечки. Оскільки відповідач не надав відповідної оцінки поданим позивачами заявам та не прийняв належного рішення по суті поставленого позивачами питання щодо оформлення та видачі паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки, правильним і ефективним способом захисту порушених прав позивачів, на думку суду апеляційної інстанції, є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяви позивачів з урахуванням висновків суду.

21. Апеляційний суд при цьому звернув увагу на те, що суд не може переймати на себе дискреційні повноваження відповідача як суб`єкта владних повноважень, який має право вимагати від заявника дотримання певної форми звернення та настання певних подій, з якими закон пов`язує відповідний обов`язок суб`єкта владних повноважень.

22. За наведених обставин Третій апеляційний адміністративний суд за результатом апеляційного розгляду постановою від 26 лютого 2019 року скасував рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2018 року в частині задоволених позовних вимог та ухвалив у цій частині нове рішення, яким:

22.1. визнав протиправними дії УДМС в особі територіального підрозділу -Приазовського РС щодо відмови в оформленні та видачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорта громадянина України у вигляді книжечки відповідно до Положення № 2503-ХІІ;

22.2. визнав протиправними дії УДМС в особі територіального підрозділу - Приморського РС щодо відмови в оформленні та видачі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорта громадянина України у вигляді книжечки відповідно до Положення № 2503-ХІІ;

22.3. зобов`язав УДМС повторно розглянути заяви ОСОБА_2 від 26 грудня 2017 року та ОСОБА_4 від 4 грудня 2017 року про оформлення та видачу паспорта громадянина України у вигляді книжечки відповідно до Положення

№ 2503-ХІІ, з урахуванням висновків суду;

22.4. в іншій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2018 року залишив без змін.

ІV. Провадження в суді касаційної інстанції

23. Позивачі подали касаційну скаргу, в якій посилаються на порушення з боку суду апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування ним норм матеріального права.

24. З-поміж іншого, скарга обґрунтована неефективністю обраного судом апеляційної інстанції способу захисту порушених прав позивачів. За твердженням останніх, органи ДМС при повторному розгляді заяв щодо видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року, незважаючи на висновки судів, повторно відмовляють у видачі паспортів, у зв`язку з чим виникає необхідність чергових звернень до суду.

25. У скарзі позивачі просять скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

26. УДМС подало відзив на касаційну скаргу, в якому, наполягаючи на безпідставності останньої, просить залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

V. Позиція Верховного Суду

27. За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

28. Відповідно до частини першої статті 13 Закону № 5492-VI документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру, відповідно до їх функціонального призначення поділяються на: 1) документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України: а) паспорт громадянина України (…).

29. Частинами першою-п`ятою статті 14 цього Закону передбачено, що форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі книжечки здійснюється за технологією лазерного гравіювання та лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі картки виконується за технологією термодруку або лазерного гравіювання. Персоналізація документів здійснюється централізовано у Державному центрі персоналізації документів.

30. Паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України (частина перша статті 21 Закону № 5492-VI).

31. Згідно з частиною третьою статті 13 Закону № 5492-VI паспорт громадянина України (…) містить безконтактний електронний носій.

32. Відповідно до пунктів 3, 5, 6, 8 Положення № 2503-XII бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни впровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення.

Паспортна книжечка являє собою зшиту в накидку нитками обрізну книжечку розміром 88 х 125 мм, що складається з обкладинки та 16 сторінок. Усі сторінки книжечки пронумеровані і на кожній з них зображено Державний герб України і перфоровано серію та номер паспорта. У верхній частині лицьового боку обкладинки зроблено напис «Україна», нижче - зображення Державного герба України, під ним - напис «Паспорт». На внутрішньому лівому боці обкладинки у центрі - зображення Державного прапора України, нижче - напис «Паспорт громадянина України». На першу і другу сторінки паспортної книжечки заносяться прізвище, ім`я та по батькові, дата і місце народження. На першій сторінці також вклеюється фотокартка і відводиться місце для підпису його власника. На другу сторінку заносяться відомості про стать, дату видачі та орган, що видав паспорт, ставиться підпис посадової особи, відповідальної за його видачу. Записи засвідчуються мастиковою, а фотокартка - випуклою сухою печаткою. Перша сторінка або перший аркуш після внесення до них відповідних записів та вклеювання фотокартки можуть бути заклеєні плівкою. У разі заклеювання плівкою усього аркуша записи та фотокартка печатками не засвідчуються. Третя, четверта, п`ята і шоста сторінки призначені для фотокарток, додатково вклеюваних у паспорт, а сьома, восьма і дев`ята - для особливих відміток. На десятій сторінці робляться відмітки про сімейний стан власника паспорта, на одинадцятій - шістнадцятій - про реєстрацію постійного місця проживання громадянина. На прохання громадянина до паспорта може бути внесено (сьома, восьма і дев`ята сторінки) на підставі відповідних документів дані про дітей, групу крові і резус-фактор. На внутрішньому правому боці обкладинки надруковано витяг з цього Положення.

Вносити до паспорта записи, не передбачені цим Положенням або законодавчими актами України, забороняється. Термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується.

33. Водночас, пунктом 1 Постанови № 302 затверджено: зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм згідно з додатками 1 і 2; зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, згідно з додатками 3 і 4; Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України, що додається.

34. За змістом пункту 2 цієї Постанови із застосуванням засобів Реєстру запроваджено:

з 01 січня 2016 року - оформлення і видачу паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм та паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразки бланків яких затверджено цією постановою, громадянам України, яким паспорт громадянина України оформляється вперше, з урахуванням вимог пункту 2 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року

№ 2503-XII;

з 01 листопада 2016 року - оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм, зразок бланка якого затверджено цією постановою, громадянам України відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого цією постановою.

35. До завершення роботи із забезпечення в повному обсязі територіальних підрозділів ДМС матеріально-технічними ресурсами, необхідними для оформлення і видачі паспорта громадянина України, зразки бланків якого затверджено цією постановою, паспорт громадянина України може оформлятися з використанням бланка паспорта громадянина України у формі книжечки; прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразок бланка якого затверджено цією постановою, з 01 листопада 2016 року припиняється (пункт 3 Постанови № 302).

36. Пунктом 131 Постанови № 302 передбачено, що до безконтактного електронного носія, який міститься у паспорті, вноситься така інформація: (…) біометричні дані, параметри особи (відцифрований образ обличчя особи, відцифрований підпис особи, відцифровані відбитки пальців рук) виключно за згодою особи.

Безконтактний електронний носій паспорта громадянина України нового зразку містить відцифровані персональні данні особи.

37. Питання щодо дотримання принципу поваги до приватного життя суб`єкта персональних даних, шляхом електронної обробки таких даних у процесі оформлення ID-паспорту, було предметом дослідження у зразковій справі № 806/3265/17 (провадження Пз/9901/2/18), за результатом розгляду якої Великою Палатою Верховного Суду прийнято постанову від 19 вересня 2018 року. Досліджуючи вказане питання, Велика Палата Верховного Суду виходила з такого.

38. Відповідно до частини першої статті 6 Закону України від 1 червня 2010 року

№ 2297-VI «Про захист персональних даних» (надалі - Закон № 2297-VI) мета обробки персональних даних має бути сформульована в законах, інших нормативно-правових актах, положеннях, установчих чи інших документах, які регулюють діяльність володільця персональних даних, та відповідати законодавству про захист персональних даних.

39. Персональні дані - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована (стаття 2 Закону № 2297-VI).

40. Обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством. Не допускається обробка даних про фізичну особу, які є конфіденційною інформацією, без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (частини п`ята, шоста статті 6 указаного Закону).

41. Таким чином, принципами обробки персональних даних є відкритість і прозорість, відповідальність, адекватність та не надмірність їх складу та змісту стосовно визначеної мети їх обробки, а підставою обробки персональних даних є згода суб`єкта персональних даних.

42. Водночас, Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що законодавством не врегульовано питання щодо наслідків відмови особи від обробки її персональних даних, тобто фактично відсутня будь-яка альтернатива такого вибору, що в свою чергу обумовлює неякість закону та порушення конституційних прав такої особи <...>.

43. Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що позбавлення особи можливості отримання паспорта у традиційній формі - у вигляді книжечки, і спричинені цим побоювання окремої суспільної групи, що отримання паспорта у вигляді ID-картки може спричинити шкоду приватному життю, становить втручання держави, яке не було необхідним у демократичному суспільстві, і воно є непропорційним цілям, які мали б бути досягнуті без покладення на особу такого особистого надмірного тягаря.

44. Отже, за наведеного правового регулювання та висновків суду, відмова у видачі паспорту громадянина України зразка 1994 року відповідно до наведених відповідачами аргументів є протиправною.

44. Разом із цим, Верховний Суд звертає увагу на таке.

45. Відповідно до частин першої, восьмої статті 16 Закону № 5492-VI подання документів для оформлення і отримання документів, що посвідчують особу та встановлюють громадянство України, здійснюється:

1) громадянами України, які досягли шістнадцятирічного віку, - на підставі їхньої особистої заяви;

2) громадянами України, які не досягли шістнадцятирічного віку, - на підставі заяви батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників, а якщо батьки не перебувають у шлюбі - за заявою того з батьків, з яким проживає особа, або інших представників.

46. Відповідно до частини сьомої статті 16 указаного Закону уповноважений суб`єкт має право відмовити заявникові у видачі документа у разі, якщо:

1) за видачею документа звернувся заявник, який не досяг шістнадцятирічного віку, або представник особи, який не має документально підтверджених повноважень на отримання документа;

2) заявник вже отримав документ такого типу, який є дійсним на день звернення (крім випадків, зазначених у частині сьомій цієї статті);

3) заявник не надав усіх документів та інформації, необхідних для оформлення і видачі документа;

4) дані, отримані з бази даних розпорядника Реєстру, не підтверджують інформацію, надану заявником.

У рішенні про відмову у видачі документа, яке доводиться до відома заявника у порядку і строки, встановлені законодавством, мають зазначатися підстави відмови. Особа має право звернутися до уповноваженого суб`єкта з повторною заявою у разі зміни або усунення обставин, через які їй було відмовлено у видачі документа.

Рішення про відмову у видачі документа може бути оскаржено особою в адміністративному порядку або до суду.

47. Згідно з пунктами 2, 3 Положення № 2503-XII паспорт громадянина України видається кожному громадянинові України центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, після досягнення 16-річного віку.

Бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

48. Пунктом 13 цього ж Положення визначено, що для одержання паспорта громадянин подає: заяву за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України; свідоцтво про народження; дві фотокартки розміром 35х45 мм; у необхідних випадках - документи, що підтверджують громадянство України.

49. Згідно з пунктом 1.3 Порядку № 320 для оформлення паспорта особа подає:

заяву про видачу паспорта (додаток 1) (далі - заява);

свідоцтво про народження;

дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 см (фотокартки, що подаються для оформлення паспорта, мають бути виконані з одного негатива, із зображенням обличчя виключно анфас, без головного убору, виготовленими на тонкому білому або кольоровому фотопапері без кутика; для громадян, які постійно носять окуляри, обов`язкове фотографування в окулярах);

платіжний документ з відміткою банку про сплату державного мита або копію документа про звільнення від сплати державного мита;

довідку про реєстрацію особи громадянином України або свідоцтво про належність до громадянства України, а в необхідних випадках - інші документи, визначені статтею 5 Закону України «Про громадянство України» (за необхідності);

паспорт громадянина України для виїзду за кордон - для громадян України, які постійно проживали за кордоном, після повернення їх на проживання в Україну;

посвідчення про взяття на облік бездомних осіб, видане відповідним центром обліку бездомних осіб (для бездомних осіб).

50. Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

51. Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

52. Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина друга статті 2 КАС України).

53. Відповідно до частин першої-четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

54. З огляду на приписи зазначеної норми процесуального закону, обґрунтованим визнається судове рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи чи для вирішення певного процесуального питання, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються належними і допустимими доказами.

55. Це означає, що судове рішення має міститись пояснення (мотиви), чому суд вважає ту чи іншу обставину доведеною або не доведеною, чому суд врахував одні докази, але не взяв до уваги інших доказів, чому обрав ту чи іншу норму права (закону), а також чому застосував чи не застосував встановлений нею той чи інший правовий наслідок.

56. Усупереч наведеному, апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції й ухвалюючи у справі нове судове рішення, не дослідив належним чином, чи можливо вважати подані позивачами заяви (звернення) підставою для оформлення та видачі паспорта громадянина України, не дослідив питання щодо відповідності заяви формі та інших документів установленій чинним на той час законодавством, не з`ясував, з яких правових підстав подавались відповідні заяви, і належним чином не вмотивував, яким чином повторний їх розгляд відповідачами вирішить питання щодо відновлення порушених прав позивачів, за захистом яких вони звернулись до суду.

57. Без належного дослідження вказаних обставин у комплексі з іншими обставинами справи ухвалення рішення по суті заявлених у цій справі позовних вимог, як і обрання способу захисту порушених прав позивачів, є передчасним.

58. Своєю чергою, суд касаційної інстанції у силу положень статті 341 КАС України обмежений у праві встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

VІ. Висновки за результатом розгляду касаційної скарги

59. Зважаючи на викладене та приписи статті 353 КАС України, касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване судове рішення - скасуванню із направленням справи на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.

60. Під час нового розгляду справи необхідно ретельно дослідити спірні правовідносини з урахуванням викладених у цій постанові висновків і надати оцінку заявленим позовним вимогам крізь призму частини другої статті 2 КАС України та з урахуванням установленого статтею 6 цього Кодексу принципу верховенства права.

VІІ. Судові витрати

61. Оскільки справа повертається на новий судовий розгляд, питання про розподіл судових витрат у порядку статті 139 КАС України не вирішується.

Керуючись статтями 3, 260, 341, 344, 349, 350, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 , що діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , що діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , - задовольнити частково.

2. Постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2019 року у справі № 808/878/18 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Головуючий М. І. Смокович

Судді В. М. Бевзенко

Н. А. Данилевич