Справа № 140/689/19
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2019-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2019 року ЛуцькСправа № 140/689/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у закладі вищої освіти,

ВСТАНОВИВ:

Національна академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (далі Національна академія, Академія, позивач) звернулася з позовом до ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , відповідач) про стягнення витрат, пов`язаних з його утриманням у зазначеному закладі вищої освіти у розмірі 289 968,93 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що у зв`язку із небажанням продовжувати навчання 28 серпня 2018 року відповідач ОСОБА_1 подав рапорт про його відрахування з числа курсантів Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного. Розірвавши достроково контракт, укладений між Міністерством оборони України в особі начальника Національної академії та старшим солдатом ОСОБА_2 , відповідач зобов`язаний відшкодувати витрати на його утримання у Національній академії у сумі 294 843,84 грн. Такий обов`язок існує згідно з частиною десятою статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Порядком відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964. Відповідач частково сплатив витрати, пов`язані із його утриманням у зазначеному закладі вищої освіти, - 4 874,91 грн., однак решта витрат 289 968,93 грн. у добровільному порядку не відшкодована, що стало підставою для звернення позивача до суду із цим позовом.

Ухвалою судді від 19 березня 2019 року поновлено Національній академії строк звернення до суду з даним позовом, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач відзив на позов не подав, хоча копія ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у адміністративній справі була надіслана відповідачу рекомендованою кореспонденцією за адресою місця реєстрації, проте поштове відправлення повернулося 27 березня 2019 року на адресу суду із відміткою відділення поштового зв`язку «адресат відсутній», тобто зазначена копія ухвали не була вручена відповідачу з незалежних від суду причин. Відтак, в силу вимог частини 6 статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України слід вважати, що копія ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у адміністративній справі вручена відповідачу належним чином.

Згідно із частиною шостою статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 03 травня 2019 року зупинено провадження в даній справі. Відповідно до ухвали від 12 вересня 2019 року провадження у справі поновлено.

Згідно із частиною другою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд, оцінивши повідомлені позивачем обставини, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення повністю з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що наказом начальника Національної академії від 26 червня 2016 року №52-КС (по особовому складу) абітурієнта молодшого сержанта ОСОБА_1 було зараховано на перший курс навчання до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (а.с.10). З 05 серпня 2016 року старшого солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу Національної академії та на всі види забезпечення, що підтверджується наказом начальника Національної академії від 05 серпня 2016 року №183 (по стройовій частині) - а.с.9.

З матеріалів справи також слідує, що 05 серпня 2016 року між Міністерством оборони України в особі начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного та молодшим сержантом ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу (а.с.11). Згідно з пунктом 1 вказаного контракту відповідач зобов`язувався, зокрема, відшкодовувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані із його утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), у разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість.

28 серпня 2018 року курсант ОСОБА_1 подав рапорт про відрахування його з числа курсантів Національної академії у зв`язку із небажанням продовжувати навчання (а.с.12). Крім того, у даному рапорті відповідач зазначив про свою обізнаність із обов`язком відшкодувати витрати, пов`язані із його утриманням у навчальному закладі, на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 946 від 17 липня 2006 року «Про затвердження порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» та зобов`язався їх відшкодувати.

Наказом начальника Національної академії від 04 жовтня 2018 року №122-КС (по особовому складу) із молодшим сержантом ОСОБА_1 , курсантом навчального курсу факультету бойового застосування військ, розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу у зв`язку з небажанням продовжувати навчання, відраховано його з числа курсантів третього курсу у зв`язку із розірванням контракту, звільнено з військової служби у запас за підпунктом «ж» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України « Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) (а.с.14).

Також наказом начальника Національної академії від 04 жовтня 2019 року №252 (по стройовій частині) молодшого сержанта ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу Національної академії та всіх видів забезпечення, зобов`язано відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в Національній академії за період з 05 серпня 2016 року по 04 жовтня 2018 року в сумі 294 843,84 грн. (а.с.13). ОСОБА_1 під підпис було ознайомлено із довідкою-розрахунком №1203 від 04 жовтня 2018 року про відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням в Національній академії, у сумі 294 843,84 грн. У розписці до довідки-розрахунку ОСОБА_1 вказав, що з розрахунком не згідний без зазначення причин), проте під записом про зобов`язання оплатити суму в касу або на рахунок Національної академії до 04 листопада 2018 року поставив підпис (а.с.23).

Судом також встановлено, 14 жовтня 2018 року ОСОБА_1 добровільно відшкодував витрати, пов`язані із його утриманням, у сумі 4 874,91 грн., що підтверджується довідкою Національної академії від 25 лютого 2019 року №60 (а.с.16). З даної довідки також слідує, що станом на 25 лютого 2019 року за відповідачем рахується заборгованість 289 968,93 грн.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 10 квітня 2019 року у справі №705/1664/17, згідно з яким спори щодо проходження публічної служби від моменту прийняття особи на посаду і до її звільнення, зокрема й питання відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що зумовлює відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з публічної служби, підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Положеннями статті 13 Закону України від 06 грудня 1991 року №1934-XII «Про Збройні Сили України» визначено, що Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України. Організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій.

Як визначено пунктами 1.5, 1.7 Положення про вищі військові навчальні заклади, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 27 травня 2015 року № 240, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 червня 2015 року за № 706/27151, до вищих військових навчальних закладів належать: військові університети, військові академії, військові інститути, військові коледжі. Вищі військові навчальні заклади входять до структури Збройних Сил України, які перебувають у підпорядкуванні Міністерства оборони України.

Згідно з частиною шостою статті 2 Закону України від 25 березня 1992 року №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон №2232-XII) одним із видів військової служби є військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки.

Відповідно до частини першої статті 25 Закону №2232-XII підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу проводиться у вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів. У них здійснюється навчання курсантів, слухачів, студентів, ад`юнктів і докторантів. Підготовка громадян України, прийнятих на військову службу за контрактом, може здійснюватися у вищих військових навчальних закладах, навчальних частинах (центрах), військових частинах шляхом навчання на спеціальних курсах підготовки. Порядок та умови направлення, проходження військової служби громадянами України під час такої підготовки визначаються положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Згідно з частиною четвертою статті 25 цього Закону громадяни України, які в установленому порядку зараховані до вищих військових навчальних закладів або військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів для здобуття певних освітніх та освітньо-кваліфікаційних рівнів і не мають звань офіцерського складу, вважаються курсантами, а ті, що мають такі звання, - слухачами.

Пунктом 3 частини першої, частини другої статті 24 Закону №2232-XII визначено, що початком проходження військової служби вважається день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних. Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

З громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону. Контракт про проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського або офіцерського складу після закінчення навчання укладається між громадянином та державою, від імені якої виступає уповноважений орган військового управління Збройних Сил України або іншого військового формування, для потреб якого він проходить підготовку, на строк, передбачений абзацами третім і шостим частини другої статті 23 цього Закону (частина п`ята статті 25 Закону №2232-XII).

Таким чином, навчаючись у вищому військовому навчальному закладі Міноборони, особа проходить військову службу, що в розумінні пункту 17 частини першої статті 4 КАС України є публічною службою.

Частиною десятою статті 25 Закону №2232-XII обумовлено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до підпунктів д, е, є, з, и пункту 1 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року №964 (далі Порядок №964). Цей Порядок визначає механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу (далі - вищі навчальні заклади) відповідно до пунктів «е», «є», «ж», «и», «і» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі (далі - витрати).

Пунктами 3, 4, 8 Порядку №964 визначено, що відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних із: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів. Сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису Міноборони.

На виконання пункту 3 Порядку №964 спільним наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16 липня 2007 року №419/831/240/605/537/219/534 затверджено Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 30 липня 2007 року за N863/14130), яким врегульовано механізм відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, у тому числі у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання) через небажання продовжувати навчання.

Відповідно до пункту 2.3 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, у разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення навчального процесу здійснюють остаточний розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення, складають довідки-розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу вищого навчального закладу. Період навчання, за який здійснюється відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням, визначається з дня зарахування по день виключення курсанта зі списків особового складу вищого навчального закладу.

Як вбачається з довідки-розрахунку Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного №1203 від 04 жовтня 2018 року витрати на утримання відповідача у формі грошового забезпечення становлять 225 624,56 грн., у формі продовольчого забезпечення 48 765, 66 грн., у формі речового забезпечення 0 грн., у формі медичного забезпечення 325,00 грн., спожиті комунальні послуги та енергоносії 20 128,00 грн., що в загальній сумі становить 294 843,84 грн. У даній довідці відповідач під записом щодо зобов`язання оплатити вищевказану суму в касу або на рахунок Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного до 04 листопада 2018 року поставив підпис, разом з тим зазначив, що з розрахунком «не згідний», однак причин свої незгоди не вказав.

У свою чергу, суд зазначає, що про визнання відповідачем обов`язку відшкодувати витрати на його утримання свідчить його рапорт про відрахування з числа курсантів Національної академії у зв`язку із небажанням продовжувати навчання (а.с.15), а також частковова сплата заборгованості перед позивачем 14 жовтня 2018 року у сумі 4 874,91 грн.

Поряд із наведеними обставинами доказів відшкодування витрат пов`язаних із утриманням відповідача в Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного у сумі 289 968,93 грн., суду не надано.

При вирішенні даного спору суд також звертає увагу, що курсанти, які навчаються у Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного перебувають на повному державному забезпечені. Кошти, які витрачаються на їх навчання є державними (бюджетними).

Частинами першою, другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що позивачем доведена правомірність та обґрунтованість вимог про стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з його утриманням у навчальному закладі, натомість відповідач, з ініціативи якого було достроково розірвано контракт через небажання продовжувати навчання, добровільно не відшкодував документально підтверджені витрати, пов`язані з його утриманням в Національній академії у сумі 289 968,93 грн., а також не надав суду жодного доказу щодо спростування позиції позивача, викладеної в позові, та доказів добровільної сплати зазначеної суми боргу на момент розгляду справи.

Відтак, позов належить задовольнити повністю.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України підстави для стягнення судових витрат на користь позивача відсутні.

Керуючись статтями 9, 72-77,139, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (79012, Львівська область, місто Львів, вулиця Героїв Майдану, 32, ідентифікаційний код юридичної особи 08410370) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у закладі вищої освіти, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного витрати, пов`язані з утриманням у закладі вищої освіти, в сумі 289 968 (двісті вісімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 93 копійки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Суддя А.Я. Ксензюк