Справа № 725/3092/19
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2019-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 725/3092/19

Головуючий у 1-й інстанції: Федіна А.В.

Суддя-доповідач: Шидловський В.Б.

05 вересня 2019 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Боровицького О. А. Матохнюка Д.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу заступника начальника Чернівецької митниці Державної фіскальної служби Жижияна Івана ОСОБА_1 на рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 08 серпня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до заступника начальника Чернівецької митниці Державної фіскальної служби Жижияна Івана Євгеновича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом у якому просила визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Чернівецької митниці Державної фіскальної служби Жижиян І.Є. від 26.04.2018 року у справі про ПМП № 0446/40800/19 від 01.03.2019 року про визнання ОСОБА_2 винною у вчиненні правопорушення передбаченого ст.485 МК України та накладення на неї адміністративного стягнення.

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 08 серпня 2019 року позовні вимоги задоволено частково.

Скасовано постанову Чернівецької митниці ДФС від 26 квітня 2018 року у справі про порушення митних правил № 0446/40800/19 від 01.03.2019 року якою ОСОБА_2 визнано винною у правопорушення передбаченого ст.485 МК України та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 757 690,20 грн.

Справу про порушення митних правил № 0446/40800/19 від 01.03.2019 року за ст.485 МК України відносно ОСОБА_2 - направлено на новий розгляд до Чернівецької митниці ДФС.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 01 березня 2019 року старшим державним інспектором Чернівецької митниці ДФС Бондарюк Е.В. відносно позивача було складено протокол про порушення митних правил № 0446/40800/19 (а.с. 29-30).

Як вбачається із змісту протоколу, 01 березня 2019 року о 23 год. 30 хв. на територію п/п Порубне в зону митного контролю в"їхав легковий автомобіль марки "ВМW 725", країна реєстрації Болгарія, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , яка слідувала з України в Румунію в приватних справах.

Вказана громадянка обрала проходження митного контролю по зеленому коридору.

До митного контролю громадянка ОСОБА_3 подала паспорт громадянина Румунії № НОМЕР_2 виданий 19.02.2016 року поліцією м.Сучава на ім`я ОСОБА_4 . Під час проведення митних формальностей громадянка ОСОБА_2 пред`явила паспорт громадянки України НОМЕР_3 виданий 31.07.2014 року Новоселицьким РСУДМС України в Чернівецькій області на ім`я ОСОБА_2 .

Відповідно інформації, яка міститься в програмно-інформаційному комплексі Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення ЕАІС було встановлено, що ОСОБА_2 при ввезені на митну територію України автомобіля марки "ВМW 725", країна реєстрації Болгарія, реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_4 , в режимі тимчасового ввезення в термін до 1 року, використовуючи закордонний паспорт громадянина Румунії № НОМЕР_2 виданий 19.02.2016 року поліцією м.Сучава на ім`я ОСОБА_4 .

Згідно поданого до митного контролю паспорта громадянина Румунії №53542878 виданий 19.02.2016 року поліцією м.Сучава на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та пред`явленого паспорта громадянина України № НОМЕР_3 виданий 31.07.2014 року Новоселицьким РСУДМС України в Чернівецькій області на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є однією й тією ж особою. Громадянка ОСОБА_2 підтвердила, що вищевказані паспортні документи належать їй.

Таким чином, під час переміщення вказаного транспортного засобу через митний кордон України особа надавала документ, який є підставою для не сплати митних платежів при ввезенні транспортних засобів особистого користування, маючи статус резидента.

В подальшому, постановою по справі про порушення митних правил № 0446/40800/19 від 26 квітня 2019 року (в постанові допущено описку та вказано 2018 року) ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме у розмірі 757 690,20 грн. (а.с.9-11).

Не погоджуючись з такою постановою позивач оскаржила її до суду.

Частково задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи дану постанову, суд першої інстанції, виходив з того, що відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови використані докази, які містять в собі припущення щодо вартості транспортного засобу та суми митних платежів, що є неприпустимим, а також допущено описку в даті винесення постанови, яка у встановленому законом порядку не застережена та не виправлена.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, ст.485 Митного кодексу України (МК України) визначено, що особа притягається до відповідальності у разі заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Такі дії тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Тобто, з об`єктивної сторони правопорушення передбачене ст.485 МК України в частині вчинення дій щодо ухилення від сплати митних платежів, характеризується сукупністю трьох ознак, зокрема: діяння, спрямоване ухилення від сплати митних платежів, суспільно небезпечні наслідки у вигляді ненадходження до бюджету відповідних платежів, та причинний зв`язок між діянням та наслідками.

Згідно з п.1 ст.377 МК України товари за товарними позиціями 8701 - 8707, 8711, 8716 згідно з УКТ ЗЕД, які підлягають державній реєстрації, при ввезенні громадянами на митну територію України або надходженні на митну територію України на адресу громадян у несупроводжуваному багажі або вантажних відправленнях для вільного обігу, незалежно від їх вартості, підлягають письмовому декларуванню та митному оформленню в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, з оподаткуванням ввізним митом за повними ставками Митного тарифу України, акцизним податком і податком на додану вартість за ставками, встановленими Податковим кодексом України.

Згідно з ч.3 ст.380 МК України транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від подання документів, що видаються державними органами, уповноваженими здійснювати види контролю, зазначені у статті 319 цього Кодексу. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом X цього Кодексу. Пальне, що міститься у звичайних (встановлених заводом-виробником) баках зазначених транспортних засобів, не підлягає письмовому декларуванню та не є об`єктом оподаткування митними платежами.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.292 МК України митні платежі не сплачуються у разі якщо, при ввезенні товарів на митну територію України або вивезенні товарів з митної території України товари були поміщені у митний режим, який відповідно до положень Митного кодексу України не передбачає сплату митних платежів, на період дії цього режиму та при виконанні умов, що випливають з такого режиму.

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_2 ввезла автомобіль марки "ВМW 725", країна реєстрації Болгарія, реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_4 , в режимі тимчасового ввезення в термін до 1 року, використовуючи закордонний паспорт громадянина Румунії № НОМЕР_2 виданий 19.02.2016 року поліцією м.Сучава на ім`я ОСОБА_4 .

Відповідно до п.50 ч.1 ст.4 МК України резиденти це фізичні особи: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають постійне місце проживання в Україні, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за кордоном.

Пунктом 1 ст.2 Закону України "Про громадянство України" від 18.01.2001 № 2235-III визначено, що якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Положеннями Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" від 21.01.1994 № 3857-XII, п.17 Порядку централізованого оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2013 №185, а також п.5.3 Порядку розгляду в дипломатичних представництвах або консульських установах України за кордоном клопотань громадян України, які виїхали за її межі тимчасово, про залишення на постійне проживання за кордон, затвердженого наказом Міністерства закордонних справ України від 22.11.1999 № 201 встановлено, що документом, що підтверджує постійне проживання громадянина України за кордоном, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон зі штампом "Постійне проживання" або таким написом (з відміткою про дату внесення та із зазначенням посади і прізвища особи, яка його внесла), який скріплюється підписом посадової особи та печаткою відповідного територіального підрозділу Міністерства закордонних справ України або дипломатичного представництва чи консульської установи України за кордон.

Основоположним критерієм визначення особи резидентом чи нерезидентом у розумінні Митного кодексу України є її постійне місце проживання, а не її громадянство, оскільки нерезидентом може бути, зокрема, як громадянин України, так і громадянин іншої держави.

Для того щоб особа вважалася нерезидентом вона повинна відповідати певним критеріям характерним для нерезидентів України, а саме мати статус (бути) іноземця чи особи без громадянства або бути громадянином України, який має постійне місце проживання за межами України, у тому числі таким, який тимчасово перебуває на території України.

Згідно з матеріалів справи, позивачем не надано суду жодних належних доказів, які підтверджують факт постійного проживання позивача за кордоном.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 08.03.2018 року ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала на території України, а саме АДРЕСА_1 , будь-які відомості на підтвердження того, що позивач зверталась із заявою про виїзд на постійне місце проживання з України матеріали справи не містять.

Таким чином, враховуючи те, що у позивача станом на 08.03.2018 року наявний був як паспорт громадянина України так і паспорт громадянина Румунії, та вона мала постійне місце проживання на території України, а тому у правових відносинах з Україною визнається лише громадянином України та має статус громадянина - резидента.

Отже, відсутність у позивача документів, які підтверджують її постійне місце проживання на території Румунії, позивач являється резидентом і зобов`язана дотримуватися митних правил встановлених для громадян (резидентів) України та у даному випадку при тимчасовому ввезенні на територію України транспортного засобу повинна сплатити усі необхідні митні платежі.

За таких обставин, при наявності паспортів двох держав - України та Румунії, громадянин України (резидент) ОСОБА_2 свідомо подала саме паспорт громадянина Румунії як підставу для тимчасового ввезення автомобіля без сплати митних платежів. Саме на ухилення від сплати обов`язкових платежів були спрямовані дії позивача, що підтверджує наявність в її діях умислу на вчинення правопорушення, склад якого передбачений ст.485 МК України.

Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 16 жовтня 2018 року у справі № 751/809/16-а.

Колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції, що розмір митної вартості автомобіля, розмір митних платежів і розмір штрафу є припущенням митного органу.

Суд зазначає, що п.1 ч.1 ст.50 МК України визначено, що для нарахування митних платежів використовуються відомості, зокрема, про митну вартість товарів.

Згідно з ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Інформація, щодо митної вартості транспортного засобу може бути визначена лише з технічних паспортів транспортних засобів, документів, що містять відомості про вартість, а також шляхом проведення огляду транспортного засобу із визначенням технічних характеристик, комплектації транспортного засобу, ознак, що характеризують ступінь зносу, пошкоджень, дефектів.

Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції від 24.11.2003 №142/5/2092, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за № 1074/8395(Методика) вказано, що у разі відсутності цінових даних колісних транспортних засобів (КТЗ) у довідковій літературі, зокрема зазначеній у додатку 8, а також у разі наявності обставин, зумовлених змінами економічного стану країни, що супроводжуються різкими коливаннями цін на КТЗ, та в інших випадках, коли застосування довідкових даних є неможливим, допускається використання даних обмеженого ринку КТЗ (п. 7.35).

У такому випадку інформація про ціни на нові КТЗ чи КТЗ, які були в користуванні, може бути отримана з каталогів, комп`ютерних програм та прайс- листів дилерів виробників і торговельних фірм, а також із спеціалізованих для продажу КТЗ періодичних видань. Використання ресурсів мережі Інтернет допускається з дотриманням вимог підпункту 7.53.5 пункту 7.53 цієї Методики.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання позивачки у відзиві не те, що відповідачем є заступник начальника Чернівецької митниці Державної фіскальної служби Жижиян Іван Євгенович, а тому подання апеляційної скарги в.о. начальника митниці ОСОБА_5 є неправомірним. ОСОБА_2 оскаржує в судовому порядку дії посадової особи Чернівецької митниці Державної фіскальної служби, тому з апеляційною скаргою звернувся керівник Чернівецької митниці ДФС, який відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є керівником (виконання обов`язків).

Враховуючи викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем дотримано порядок притягнення позивача до відповідальності та правомірно визнано його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.485 МК України та винесено постанову від 26 квітня 2019 року (в постанові описка 2018 рік) № 0446/40800/19 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме 757 690, 20 грн.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу заступника начальника Чернівецької митниці Державної фіскальної служби Жижияна Івана ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 08 серпня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до заступника начальника Чернівецької митниці Державної фіскальної служби Жижияна Івана Євгеновича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 05 вересня 2019 року.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Боровицький О. А. Матохнюк Д.Б.