Справа № 640/8175/19
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2019-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

13 вересня 2019 року

Київ

справа №640/8175/19

адміністративне провадження №К/9901/25963/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гімона М.М.,

суддів: Гусака М.Б., Усенко Є.А.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 06.08.2019 у справі №640/8175/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

09.09.2019 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДФС у Харківській області на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 06.08.2019 про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою відповідача на рішення Київського районного суду м. Харкова від 29.05.2019.

З поданих матеріалів касаційної скарги вбачається, що ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2019 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційну скаргу у цій справі залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, зазначених в ухвалі, шляхом направлення до суду вмотивованого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважності причин пропуску строків на апеляційне оскарження рішення та документів на підтвердження цих обставин, оскільки зазначену апеляційну скаргу подано після спливу строку встановленого для її подання та наведені скаржником підстави для його поновлення визнані судом неповажними, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржуване рішення суду першої інстанції проголошено у відкритому судовому засіданні 29.05.2019, апеляційну скаргу подано 11.07.2019, тобто після спливу строку на апеляційне оскарження.

У клопотанні про поновлення строку відповідачем зазначено, що протягом строку, передбаченого для апеляційного оскарження, була відсутня можливість сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції внаслідок відсутності коштів на рахунках, що є об`єктивною причиною пропуску такого строку та дає підстави для його поновлення.

Апеляційний суд, оцінивши наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження дійшов висновку, що зазначені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження є неповажними, оскільки в обґрунтування заявленого клопотання апелянтом не наведено жодних обставин, які б посвідчували наявність об`єктивних причин неможливості звернення до суду із апеляційною скаргою в межах строку, визначеного частиною четвертою статті 286 КАС України, а також причини подання апеляційної скарги Головного управління ДФС у Харківській області поза межами цього строку.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 06.08.2019 на виконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції 29.07.2019 скаржник подав клопотання, в якому просив поновити строк апеляційного оскарження з тих самих підстав.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження суд виходив з того, що апелянт не вказав інших підстав для поновлення строку, а відсутність фінансування та несвоєчасна сплата судового збору не можуть бути визнані такими обставинами, що є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

У касаційній скарзі відповідач зазначає, що не погоджується з такими висновками апеляційного суду, оскільки тривала відсутність на рахунках відповідача бюджетних асигнувань, призначених для сплати судового збору, позбавила можливості подання апеляційної скарги з дотриманням законодавчо встановленого строку. Крім того, судом не враховано, що ГУ ДФС вживалися заходи щодо своєчасної сплати судового збору. Звертає увагу на конституційне закріплення права на апеляційне і касаційне оскарження судового рішення.

Проте, колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків апеляційного суду, оскільки відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що апеляційним судом прийнято правильне рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження за скаргою відповідача, оскільки відсутність у суб`єкта владних повноважень коштів для своєчасної сплати судового збору є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Відповідач, що діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від фінансових складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо сплати судового збору.

Слід зазначити, що право на апеляційний та у визначених законом випадках касаційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 15 травня 2008 року "Надточій проти України" принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 333 КАС України, у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З огляду на наведене та виходячи з того, що правильне застосовування апеляційним судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення та доводи наведені у касаційній скарзі не спростовують наведеного, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 295, 299, 333, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною Головного управління ДФС у Харківській області на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 06.08.2019 у справі №640/8175/19.

Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.М. Гімон

М.Б. Гусак

Є.А. Усенко ,

Судді Верховного Суду