Справа № 135/1016/19
Суддя: Волошина Т. В.
Дата ухвалення: 2019-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 135/1016/19
Провадження № 2-а/135/25/19
РІШЕННЯ

іменем України

16.09.2019 м. Ладижин Вінницька область

Ладижинський міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Волошиної Т.В.,

з участю секретаря Басараб О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ладижин адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора комунального підприємства Ладижинської міської ради «Муніципальна поліція» Наумової Юлії Валеріївни про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до інспектора комунального підприємства Ладижинської міської ради «Муніципальна поліція» Наумової Ю.В. та просив скасувати винесену відповідачем постанову № 420 від 23 липня 2019 про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а також закрити провадження в справі.

На обґрунтування своїх вимог повідомив, що, рухався з протилежного боку дороги відносно знаку 3.34 «Зупинку заборонено», та здійснивши розворот в дозволеному місці і проїхавши метрів п`ятдесят, зупинився. Під час свого руху жодного забороняючого знаку не проїжджав, а тому порушень правил зупинки з його боку не було. Місце, а саме відрізок проїзної частини вулиці П. Кравчика, дозволяє, відповідно до вимог розташованих там знаків та наявної дорожньої розмітки, здійснювати зупинку без порушень ПДР залежно від напрямку руху. Інспектор Наумова Ю.В. не проводила повного та об`єктивного розгляду справи, та не взяла до уваги його пояснення. За таких обставин вважає, що керував автомобілем з дотриманням вимог ПДР, а тому вказана постанова є незаконною.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України справа розглядається судом в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідачем - інспектором з паркування Наумовою Ю.В. надіслано до суду відзив, в якому вона позовні вимоги не визнає в повному обсязі. На обґрунтування своїх заперечень повідомила, що 17.07.2019 о 11 год 10 хв, зафіксувавши за допомогою фото та відеозйомки, в присутності свідка ОСОБА_3 , факт стоянки транспортного засобу марки «RENAULT KANGOO», д.н.з. НОМЕР_1 , в межах дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП, особисто вручила ОСОБА_1 повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності з зазначенням дати, години, адреси розгляду справи. На призначену дату розгляду справи, а саме 11 год 30 хв. 23.07.2019, з`явився ОСОБА_1 та надав пояснення, що не проїжджав забороняючих знаків, тому не може нести адміністративну відповідальність. Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та наявні докази по справі: покази свідка ОСОБА_3 , фото та відеофіксацію, та ознайомивши ОСОБА_1 з правами та обов`язками, нею було винесено постанову № 420 про порушення останнім вимог ч. 1 ст. 122 КУпАП. При цьому вказує, що нею було враховано, що відсутня законодавчо обґрунтована обов`язковість з`ясування обставин, яким чином транспортний засіб рухався під час фіксації порушення. Вважає, що позивачем пропущено десятиденний строк оскарження постанови до суду, а тому просить залишити позовну заяву без розгляду у зв`язку з пропущенням строків звернення до адміністративного суду, а якщо ні, то відмовити в задоволенні позову

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлені наступні обставини.

23.07.2019 інспектором з паркування комунального підприємства Ладижинської міської ради «Муніципальна поліція» Наумовою Юлією Валеріївною винесено постанову № 420, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00 грн.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 , 17.07.2019 о 11.10 год, за адресою: АДРЕСА_1 , умисно, усвідомлюючи свої протиправні дії, порушив правила зупинки, здійснивши зупинку транспортного засобу марки «RENAULT KANGOO», д.н.з. НОМЕР_1 , в межах дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили.

З вхідного штампа суду видно, що ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом 25.07.2019, тобто на другий день з дня винесення оскаржуваної постанови, а тому твердження відповідача про пропуск позивачем строку оскарження постанови до суду є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах Закону.

Згідно з частинами другою-четвертою статті 258 КпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Розділом 33 ПДР, зокрема у підрозділі 3 закріплено такий заборонний дорожній знак, як знак 3.34 «Зупинку заборонено».

В межах дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Зона дії знаку 3.34 - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знаку не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

Дія знаку 3.34 поширюється лише на той бік дороги, на якому вони встановлені.

Згідно з пунктом 8.2-1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту.

Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами.

Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини.

Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

Національний стандарт України «Безпека дорожнього руху. ЗНАКИ ДОРОЖНІ. Загальні технічні умови. Правила застосування. ДСТУ 4100-2014» поширюється на дорожні знаки, призначені для інформування учасників дорожнього руху щодо умов і режимів руху на автомобільних дорогах і вулицях згідно з Правилами дорожнього руху, а також правила їх застосування на всіх дорогах, що експлуатують та будують.

Пунктом 10.2.4 вказаного Стандарту передбачено, що дорожні знаки повинні встановлюватись з правого боку дороги поза проїзною частиною та узбіччям (допускається установлювати на присипній бермі), на тротуарі, розділювальній смузі, газоні тощо та над дорогою, крім випадків, що спеціально обумовлені цим стандартом. На дорогах з двома і більше смугами для руху в одному напрямку знаки можуть дублюватись. Необхідність дублювання знаків визначають залежно від конкретних дорожніх умов. Дублюючі знаки повинні установлюватись на розділювальній смузі, а у разі її відсутності - над дорогою або на лівому боці дороги, якщо для руху у зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці

дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з оскаржуваною постановою, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у зв`язку з порушенням ПДР, а саме, за зупинку в зоні дії знаку 3.44 "Зупинку заборонено", а саме на автомобільній дорозі навпроти будинку № 33 А по вул. вул. П. Кравчика, що в м. Ладижин Вінницької області.

Позивачем надано запис автомобільного відеореєстратора від 17.07.2019 та фото, з яких видно, що автомобільна дорога по вул. П. Кравчика, що в м. Ладижин Вінницької області, має двосторонній рух з двома смугами руху в кожному напрямку. Потоки протилежних напрямків руху розділені суцільними смугами. Дорожні знаки 3.34 «Зупинку заборонено» розташовані на початку руху в кожному напрямку, а саме після перехресть вул. П.Кравчика - вул. Процишина та вул. П.Кравчика - Будівельників. Навпроти будинку № 33 А суцільна лінія, яка розділяє зустрічні смуги руху, є переривчастою, що дозволяє автомобілю виїжджати на смугу руху протилежного напрямку. При цьому на лівому узбіччі автомобільної дороги дублюючий знак 3.34 «Зупинку заборонено» відсутній.

Вказана вище організація руху на ділянці автодороги по вул. П. Кравчика, а саме: між перехресть вул. П.Кравчика - вул. Процишина та вул. П.Кравчика - Будівельників, та описана позивачем схема руху його автомобіля, який з вул. Будівельників повернув праворуч на вул. П. Кравчика і навпроти буд. 33А по вул. П. Кравчика перетнув преревисту лінію та зупинився на лівому узбіччі вул. П.Кравчика, не дає підстав притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Натомість, відповідач в порушення вимог ст. 280 КУпАП, вказуючи, що відсутня законодавчо обґрунтована обов`язковість з`ясування обставин, яким чином транспортний засіб рухався під час фіксації порушення, не встановив: куди (у якому напрямку) і звідки рухався позивач; яким чином організовано дорожній рух на цьому відтинку дороги, зокрема місце розташування усіх дорожніх знаків і яких саме, у тому числі дорожнього знаку, який порушив позивач.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, суд вважає, що вчинене позивачем правопорушення не підтверджується належними доказами, спірна постанова прийнята відповідачем не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому є протиправною та підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 283, 289, 247, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 100, 241, 242, 243-246 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора комунального підприємства Ладижинської міської ради «Муніципальна поліція» Наумової Юлії Валеріївни про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову інспектора паркування КП Ладижинської міської ради «Муніципальна поліція» Наумової Юлії Валеріївни № 420 від 23.07.2019, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 255 грн та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя