Справа № 200/2188/19-а
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2019-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

13 вересня 2019 р. Справа №200/2188/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Смагар С.В., ознайомившись із заявою Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про зміну порядку і способу виконання рішення в адміністративній справі № 200/2188/19-а за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 )

до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3)

про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Рішенням суду від 18 березня 2019 року позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 ) до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю, визнано протиправною бездіяльність Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо невиплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованості з пенсії за період з 1 лютого 2017 року по 30 вересня 2018 року на загальну суму 28525 грн., зобов`язано Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість з пенсії за період з 1 лютого 2017 року по 30 вересня 2018 року на загальну суму 28525 грн., шляхом перерахування на поточний рахунок позивача, відкритий у Публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України».

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2019 року апеляційну скаргу повернуто заявникові.

10 червня 2019 року судом позивачу було видано виконавчий лист по справі.

12 вересня 2019 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла заява Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, в якій заявник просить замінити спосіб і порядок виконання рішення суду, на підставі якого Донецьким окружним адміністративним судом, виданий виконавчий лист № 200/2188/19-а від 10 червня 2019 року, з «зобов`язання виплатити» на «стягнути з Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області нарахованої згідно розпорядження від 6 червня 2019 року заборгованості з пенсійних виплат у розмірі 28525 грн. на користь ОСОБА_1 ». Згідно з частиною 1 статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Згідно з частиною 2 статті 378 КАС України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Статтею 378 КАС України не врегульовані вимоги щодо форми та змісту заяви про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення та питання щодо залишення без руху вказаних заяв.

Відповідно до частини 6 статті 7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Оскільки дії суду в разі надходження заяви про відстрочення і розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення КАС України окремо не врегульовано, суд вважає за можливе на підставі частини 6 статті 7 КАС України застосувати до вказаних правовідносин за аналогією закону положення статті 160, 161, 167, 169, 171 КАС України.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи немає підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 2 статті 171 КАС України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення встановлені статтею 167 КАС України.

Відповідно до частини 3 статті 161 КАС України до заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" (далі - Закон № 3674-VI).

Згідно з частиною 1 статті 3 Закону № 3674-VI судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною 1 статті 4 Закону № 3674-VI встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із частиною 2 статті 4 Закону № 3674-VI за подання до адміністративного суду заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення сплачується судовий збір у розмірі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 1 січня 2019 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1921 грн. Тобто, за подання заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення має бути сплачений судовий збір у розмірі 576 грн. 30 коп.

Заявником судовий збір за подання до адміністративного суду заяви про зміну порядку і способу виконання рішення не сплачений. До заяви додано клопотання про звільнення від сплати судового збору, вмотивоване тим, що включення судового збору до витрат виконавчого провадження є неможливим з огляду на неможливість винесення постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження. Крім цього, спір стосується захисту соціальних прав.

Відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 8 Закону № 3674-VI суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору за умови, якщо предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Разом із цим, обов`язок сплати судового збору слугує гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду, відповідає встановленим статтею 129 Конституції України основним засадам судочинства, а саме: рівності усіх учасників судового процесу перед законам і судом.

Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23 січня 2015 року № 2 Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року №3674-VI «Про судовий збір» доведено до відома суддів апеляційних, окружних адміністративних судів та місцевих загальних судів довідку про результати вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Закону України «Про судовий збір», якою у розділі Відстрочення та розстрочення сплати судового збору, звільнення від його сплати зазначено, що обмежене фінансування бюджетних установ не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Таким чином, підстав для звільнення заявника від сплати судового збору немає, том суд доходить до висновки щодо відмови у задоволенні клопотання заявника про звільнення від сплати судового збору. Крім того, відповідно до частини 2 статті 161 КАС України суб`єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення іншим учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси, копії позовної заяви та доданих до неї документів.

В порушення вищезазначеної норми, заявником до суду не надано доказу надіслання заяви та додатків до неї рекомендованим листом з повідомленням про вручення іншим учасникам справи.

Відповідно до частини 1 статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви и постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини 2 статті 169 КАС України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, враховуючи неврегульованість питання щодо залишення без руху заяви про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення (стаття 378 КАС України), беручи до уваги приписи частини 7 статті 7 КАС України, суд дійшов висновку про необхідність застосування у даному випадку положень статті 169 КАС України щодо залишення без руху заяви про зміну порядку і способу виконання рішення та надати заявнику строк для усунення встановлених в описовій частині ухвали недоліків.

Керуючись, статтями 7, 160, 161, 169, 171, 243, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Заяву Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про зміну порядку і способу виконання рішення в адміністративній справі № 200/2188/19-а за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 ) до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, залишити без руху.

2. Встановити Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області строк 5 днів з дня отримання ухвали на усунення недоліків шляхом належного оформлення заяви відповідно до вищезазначених норм Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, надання (надіслання) оригіналу документу про сплату судового збору у сумі 576 грн. 30 коп., доказу надіслання заяви та додатків до неї рекомендованим листом з повідомленням про вручення іншим учасникам справи.

3. Якщо заявник усуне недоліки заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду.

4. У разі невиконання вимог цієї ухвали заява буде вважатись неподаною і буде повернута заявнику.

5. Повернення заяви не позбавляє заявника права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

6. Ухвала оскарженню не підлягає та відповідно до частини 2 статті 256 КАС України набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя С.В. Смагар