Справа № 826/11640/18
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2019-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Пилипенко О.Є.,

Кучми А.Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Довіра Аутдор» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 червня 2019 року (справу розглянуто у порядку письмового провадження) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Довіра Аутдор» до Виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області, третя особа: Управління житлово-комунального господарства, архітектури та містобудування Олександрійської міської ради Кіровоградської області про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Довіра Аутдор», звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 14 червня 2018 року № 383 «Про продовження дозволу на розміщення зовнішньої реклами».

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 червня 2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивачем подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

06 вересня 2019 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив Управління житлово-комунального господарства, архітектури та містобудування Олександрійської міської ради, в якому третя особа підтримує рішення суду першої інстанції.

09 вересня 2019 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив Виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області, в якому відповідач також підтримує рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзивів, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач - ТОВ «Довіра Аутдор» 14.05.2013 отримав на підставі відповідного рішення відповідача - виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області 5 дозволів на розміщення зовнішньої реклами у м. Олександрії Кіровоградської області. Строк дії вищевказаних дозволів закінчувався 25.04.2018.

22.03.2018 позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Довіра Аутдор», подав до виконавчого комітету через Центр надання адміністративних послуг (надалі - ЦНАП) відповідну заяву про продовження дії дозволів.

У строк, встановлений Законом України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», який також відображений у Типових правилах, відповідач не прийняв жодного з можливих рішень на підставі заяви позивача - ані про продовження дії дозволів, ані про відмову у їх продовженні. Тому позивач, на підставі частини шостої статті 4-1 Закону вважав, що починаючи з 06.04.2018 він отримав право на розміщення зовнішньої реклами у м. Олександрії із застосуванням передбаченого Законом принципу мовчазної згоди.

Разом з тим, через два з половиною місяці відповідач, рішенням № 383 від 14.06.2018 відмовив позивачеві у продовженні строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами.

Вважаючи вищевказане рішення відповідача протиправним, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Суд першої інстанції у задоволенні адміністративного позову відмовив та зазначив, що позивачем не подано до ЦНАП повного пакету документів, необхідних для продовження дозволу на розміщення зовнішньої реклами, відтак рішення про відмову у продовженні дозволів на розміщення зовнішньої реклами ТОВ «Довіра Аутдор» є правомірним.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Спірні правовідносини між сторонами врегульовано Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про рекламу», «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», Типовими правилами розміщення зовнішньої реклами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2003 року №2067 та прийнятими на їх підставі Правилами розміщення зовнішньої реклами у м. Олександрії, затвердженими рішенням виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 27 жовтня 2005 року № 839.

Відповідно до ст.. 1 Закону України "Про рекламу", зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг. Статтею 16 визначено, що розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відносини, що виникають у зв`язку з розміщенням зовнішньої реклами у населених пунктах, та визначають порядок надання дозволів на розміщення такої реклами врегульовані Типовими правилами розміщення зовнішньої реклами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2003 року № 2067 (далі - Типові правила).

Пунктом 3 Типових правил встановлено, що зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил.

Відповідно до пункту 9 Типових правил, для одержання дозволу заявник подає робочому органу заяву за формою згідно з додатком 1, до якої додаються: фотокартка або комп`ютерний макет місця (розміром не менш як 6 х 9 сантиметрів), на якому планується розташування рекламного засобу, та ескіз рекламного засобу з конструктивним рішенням.

Згідно з пунктом 10 Типових правил, за наявності документів, передбачених пунктом 9 цих Правил, відомості про заяву у той же день вносяться робочим органом до внутрішнього реєстру заяв та дозволів на розміщення зовнішньої реклами (журналу), який ведеться у довільній формі. Робочий орган протягом двох робочих днів з дня реєстрації заяви перевіряє місце розташування рекламного засобу, зазначене у заяві, на предмет надання на заявлене місце зареєстрованого в установленому порядку дозволу за формою згідно з додатком 3. У разі прийняття рішення про відмову у видачі дозволу робочий орган надсилає заявникові вмотивовану відповідь із зазначенням підстав, передбачених законом.

Пунктом 23 встановлено, що дозвіл надається строком на п`ять років, якщо менший строк не зазначено у заяві.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.05.2013 ТОВ «Довіра Аутдор» отримав на підставі відповідного рішення відповідача - виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області 5 дозволів на розміщення зовнішньої реклами у м. Олександрії Кіровоградської області. Строк дії вищевказаних дозволів закінчувався 25.04.2018.

На підставі Типових правил, рішенням виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 27 жовтня 2005 року № 839 затверджено Правила розміщення зовнішньої реклами у м. Олександрії.

Так, відповідно до пункту 3.21. вищевказаних Правил, строк дії дозволу продовжується на підставі заяви, яка подається до виконавчого комітету розповсюджувачем зовнішньої реклами не пізніше, ніж за один місяць до закінчення строку дії дозволу.

На виконання пункту 3.21 Правил, 22.03.2018 позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Довіра Аутдор», подав до виконавчого комітету через Центр надання адміністративних послуг (далі - ЦНАП) відповідну заяву про продовження дії дозволів.

Зі змісту положень статті 2 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» від 06.09.2005 № 2806-IV (далі - Закон), вимоги цього Закону поширюються, у тому числі на правовідносини із надання дозволів на розміщення зовнішньої реклами.

Частиною першою статті 4 Закону визначено строк видачі документа дозвільного характеру або відмови у його видачі; вичерпний перелік підстав для відмови у видачі, переоформлення, анулювання документа дозвільного характеру, строк дії документа дозвільного характеру або необмеженість строку дії такого документа, а також перелік та вимоги до документів, які суб`єкту господарювання необхідно подати для одержання документа дозвільного характеру встановлюються виключно законами, які регулюють відносини, пов`язані з одержанням документів дозвільного характеру, зокрема, цим Законом.

Згідно з вимогами абзацу 4 частини першої статті 4-1 Закону, строк видачі документів дозвільного характеру становить десять робочих днів, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається з матеріалів справи, у строк, встановлений Законом, який також відображений у Типових правилах, відповідач не прийняв жодного з можливих рішень на підставі заяви позивача - ані про продовження дії дозволів, ані про відмову у їх продовженні.

Разом з тим, через два з половиною місяці після звернення позивача із відповідною заявою, відповідач рішенням № 383 від 14.06.2018 відмовив позивачеві у продовженні строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що оскільки позивач не додав до заяви визначені Правилами документи в повному обсязі, відтак рішення відповідача № 383 від 14.06.2018 про відмову у продовженні строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами є правомірним.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитись з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 3.1. Правил розміщення зовнішньої реклами у м. Олександрії, для одержання дозволу заявник подає до виконавчого комітету заяву за формою згідно з додатком 1, до якої додаються:

- фотокартка або комп`ютерний макет місця (розміром не менш як 6 х 9 сантиметрів), на якому планується розташування рекламного засобу, та ескіз рекламного засобу з конструктивним рішенням;

- копія свідоцтва про державну реєстрацію заявника як юридичної особи або фізичної особи - підприємця.

Водночас, відповідно до інформаційної картки адміністративної послуги - надання дозволу на розміщення зовнішньої реклами, вичерпний перелік документів, необхідних для отримання даної адміністративної послуги за умови необхідності продовження дії вже існуючого дозволу включає в себе:

- заяву встановленого зразка;

- фотокартку місця розташування рекламного засобу (розміром не менше як 6х9);

- ескіз рекламного засобу з конструктивним рішенням;

- копію документу, що підтверджує державну реєстрацію заявника;

- копію графічних матеріалів з позначенням місця зовнішньої реклами та його погодження;

- копію раніше наданого дозволу;

- документ, що підтверджує внесення плати відповідно до умов договору тимчасового користування місцем розташування рекламного засобу.

Як вбачається з копій описів вхідних пакетів документів для отримання адміністративної послуги - дозволу на розміщення зовнішньої реклами, поданих представником позивача до ЦНАП Олександрійської міської ради, до заяви позивач не додав копії раніше наданих дозволів на розміщення зовнішньої реклами.

Колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що необхідність подачі, серед іншого, копій раніше наданих дозволів на розміщення реклами, не закріплена жодним нормативно-правовим актом. Відповідна вимога міститься лише в інформаційній картці адміністративної послуги. До того ж, згідно із пунктом 3.12 Правил розміщення зовнішньої реклами у м. Олександрії, перший примірник дозволу видається заявникові, а другий - залишається робочому органу для обліку та контролю. Таким чином, у відповідача в розпорядженні була в наявності копія раніше виданих дозволів.

Відповідно до частини п`ятої статті 4-1 Закону, підставами для відмови у видачі документа дозвільного характеру є, у тому числі, подання суб`єктом господарювання неповного пакета документів, необхідних для одержання документа дозвільного характеру, згідно із встановленим вичерпним переліком або виявлення в документах, поданих суб`єктом господарювання, недостовірних відомостей.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що підставою для прийняття оскаржуваного рішення № 383 від 14.06.2018 про відмову у продовженні строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами було подання неповного пакету документів позивачем, а саме відсутність копії раніше наданих дозволів на розміщення зовнішньої реклами.

В той же час, відповідно до Закону, рішення про продовження дії дозволів або відмову, відповідачем мало бути прийняте у 10-денний термін. Враховуючи дату подання заяви про продовження дії дозволів від 22.03.2018, останнім днем для прийняття відповідного рішення відповідачем було 05.04.2018.

Оскаржуване рішення Виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області № 383 від 14.06.2018 про відмову у продовженні строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами було прийнято з порушенням встановленого законодавством терміну більше ніж на два місяці.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що критерії, за якими адміністративний суд перевіряє рішення суб`єктів владних повноважень, визначені у ч. 2 ст. 2 КАС України.

Так, частинами 1, 2 ст.2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони: обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При цьому колегія суддів враховує положення ч.2 ст.19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Слід зауважити, що у пункті 74 рішення Європейського Суду з прав людини "Лелас проти Хорватії" суд звертав увагу на те, що "держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Іншими словами, ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу".

У пункті 70 рішення Європейського суду з прав людини від 20 жовтня 2011 року у справі «Рисовський проти України» Суд зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

Важливість дотримання і неухильного виконання строків прийняття відповідного рішення, безпосередньо пов`язана із забезпеченням прав та інтересів юридичної особи, якої вона стосується.

Дії або рішення суб`єкта владних повноважень вважаються такими, що суперечать принципу верховенства права, не тільки у тих випадках, коли такими діями порушуються права і процесуальні гарантії, прямо передбачені чинним законодавством, але й у тих випадках, коли такі дії не задовольняють правомірних очікувань тих, стосовно кого вони вчиняються (ухвалюються).

Правомірне очікування виникає в тому випадку, коли внаслідок правового регулювання зі сторони суб`єкта владних повноважень у особи наявне розумне сподівання, що стосовно до неї суб`єкт владних повноважень буде діяти саме так, а не інакше.

Наявність «законних очікувань (яку в кожному окремому випадку встановлює Суд) є передумовою для відповідного захисту. В свою чергу, умовою наявності законного очікування в розумінні практики Європейського суду з прав людини є достатні законні підстави (sufficient legal basis) в національному праві або усталена практика публічної адміністрації. Іншими словами, законне очікування - це очікування можливості (ефективного) здійснення певного права, як прямо гарантованого, так і опосередкованого (того, яке випливає з інших прав), у разі якщо особа прямо не виключена з кола тих, хто є носіями відповідного права.

Позивач, з урахуванням положень Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» та Типових правилами розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2003 року №2067, правомірно очікував, що рішення щодо продовження строків дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами буде прийнято у визначені законодавством строки.

Колегія суддів зазначає, що не дотримання вимог щодо своєчасного та у визначений законом 10-денний строк прийняття відповідного рішення відповідачем, перешкоджає існуванню стабільного правового положення юридичної особи-позивача.

Недотримання відповідачем строків прийняття відповідних рішень позбавило позивача можливість передбачати наслідки, та позбавило, у випадку необхідності та з належною допомогою, узгоджувати свою поведінку, орієнтуватися на певний та своєчасний результат.

Окрім того, у відзиві Виконавчого комітету Олександрійської міської ради на позовну заяву, відповідач зазначив також, що окрім неподання копії раніше наданих дозволів, підставою для відмови позивачеві у продовженні дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами стало закінчення терміну дії таких дозволів.

Колегія суддів наголошує, що позивачем завчасно (більше ніж за місяць) було подано заяву про продовження дії відповідних дозволів, і у випадку дотримання відповідачем встановленого законодавством 10-денного строку, відповідні дозволи ще були б чинними. Відтак, закінчення терміну дії відповідних дозволів не можу бути підставою для прийняття оскаржуваного рішення.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що невиконання суб`єктом владних повноважень вимог законодавства в частині дотримання законних строків зводить нанівець законність прийнятого за результатами рішення.

Колегія суддів звертає увагу, що в разі прийняття такого рішення поза межами законодавчо визначених строків, воно не може вважатись правомірним.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведена правомірність та обґрунтованість прийнятого ним рішення з урахуванням вимог встановлених ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Довіра Аутдор» до Виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету.

Згідно з положеннями ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзивів на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 243, 315, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Довіра Аутдор» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 червня 2019 року - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 червня 2019 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Довіра Аутдор» до Виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 14 червня 2018 року № 383 «Про продовження дозволу на розміщення зовнішньої реклами».

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст виготовлено 12.09.2019.

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді О.Є. Пилипенко,

А.Ю. Кучма