Справа № 460/2066/19
Суддя: Борискін С.А.
Дата ухвалення: 2019-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви
12 вересня 2019 року м. Рівне №460/2066/19
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Борискін С.А., після одержання позовної заяви
доУповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича
про скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій, -
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича, в якому просила:
- скасувати рішення Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича про визнання переказу коштів (транзакція), здійснений ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" 19.05.2016 в сумі 22 000,00 (двадцять дві тисячі) гривень з при призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором № 980-053-000217764 від 7 квітня 2016 року" на рахунок № НОМЕР_1 , що належить позивачу (ІПН НОМЕР_2 ) нікчемним;
- зобов`язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича внести зміни та доповнення до Переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у публічному акціонерному товаристві "Банк Михайлівський" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, шляхом внесення відомостей щодо рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 , (ІПН НОМЕР_2 ), а саме: 22 000,00 (двадцять дві тисячі) гривень.
Ухвалою суду від 02.09.2019 позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду:
- належним чином оформленої позовної заяви з зазначенням у ній номеру і серії паспорта позивача чи його реєстраційного номеру облікової картки платників податків (за наявності); міста проживання чи перебування позивача;
- власного письмового підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;
- документу про сплату судового збору у сумі 1536,80 грн. або доказів звільнення від його сплати;
- доказів на підтвердження того, що строк звернення до суду не пропущений або заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду;
- у разі необхідності, заяви про залучення третьої особи із зазначенням підстав для її залучення до участі у справі.
На виконання вказаної ухвали суду 10.09.2019 позивачем через канцелярію суду подано квитанцію про сплату судового збору у сумі 760,40 грн., а також уточнений адміністративний позов, з клопотанням про поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовною заявою. Обґрунтовуючи таку заяву, позивач вказала, що відповідно до п.4 ч.2 ст.37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Уповноважена особа має повідомляти сторони за договорами, зазначеними у ч.2 ст.38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів. Вказувала, що копії зазначених повідомлень були надані у відповідь на адвокатський запит, але з невідомих підстав не були надіслані особисто позивачу. Зазначала, що інформація про нікчемність правочинів не є публічною, а тому її неможливо дізнатись з відкритих джерел. Крім цього, перевірка правочинів на їх нікчемність здійснювалася протягом дії тимчасової адміністрації, а в ПАТ "Банк Михайлівський" вона діяла з 23.05.2016 - 12.07.2016. Тому, оскаржуване рішення у травні 2016 року ще не було прийняте. Відповідно до частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. З огляду на те, що Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не передбачає публічне оприлюднення переліку визнаних нікчемними правочинів, позивач могла дізнатись про рішення відповідача про визнання правочину нікчемним тільки з повідомлення про нікчемність правочину, як це передбачене ч.2 ст.37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Таким чином, вказувала, що про визнання нікчемною транзакції вона дізналася тільки 27.05.2018.
За результатами розгляду поданих документів і матеріалів, суд дійшов наступних висновків.
Згідно з ч.1, 2 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Тобто, вимогами ст.122 КАС України чітко визначено, що строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відповідно, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.
Суд зазначає, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
Строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Визначені процесуальним законом строки, про які зазначено вище, це той орієнтовний період часу, протягом якого позивач мав би проявити інтерес стосовно свого порушеного права, якщо він дійсно зацікавлений у його поновленні.
При цьому, шестимісячний строк визнано законодавцем достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.
Підсумовуючи зазначене, суд вказує на те, що реалізувати своє право на захист в порядку адміністративного судочинства потрібно вчасно, а поновити пропущений строк суд може, якщо для цього є поважні і об`єктивні причини.
Крім того, суд звертає увагу при вирішенні процесуального питання щодо дотримання строків звернення до суду і на практику Європейського суду з прав людини. У справах "Стаббігс та інші проти Великобританії", "Девеер проти Бельгії", суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.
У Справі "Пономарьов проти України" Європейський суд зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 28.03.2006 (справа "Мельник проти України") погодився з тим, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. А також указав, що зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.
При визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.
Тобто, з аналізу зазначених процесуальних норм КАС України та практики Європейського суду з прав людини слідує, що при вирішенні питання дотримання строків звернення з позовною заявою слід враховувати не тільки безпосередню обізнаність особи про факти порушення її прав, а й об`єктивну можливість цієї особи знати про ці факти.
Як встановлено судом зі змісту позовної заяви, предметом оскарження в даній справі є рішення відповідача про визнання переказу коштів (транзакції) на повернення позивачеві коштів за договором позики нікчемним та зобов`язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" внести зміни та доповнення до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у публічному акціонерному товаристві "Банк Михайлівський" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Інших доказів на підтвердження того, коли позивач дізналася про порушення її прав та свобод матеріали справи не містять.
З даною позовною заявою позивач звернулась до суду 29.08.2019, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення, визначеного ч.2 ст.122 КАС України.
Позивач зазначає, що про визнання нікчемною транзакції нікчемною вона дізналась тільки 27.05.2018, проте жодних доказів на підтвердження вказаної обставини не надає, так як і не надає жодних доказів на підтвердження поважності пропуску шестимісячного строку звернення до суду з позовною заявою.
Покликання позивача на приписи Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не свідчать про існування будь-яких перешкод у реалізації нею своїх прав на судовий захист з метою відновлення прав, свобод чи законних інтересів.
За таких обставин, суд дійшов висновку про неповажність підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду.
Згідно з ч.1, 2 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Крім того, на підтвердження сплати судового збору позивач долучила квитанцію від 10.09.2019 №49, якою сплачено 760,40 грн. судового збору, тобто не у повному розмірі.
Отже, недоліки позовної заяви позивачем не усунуті, вимоги ухвали суду від 02.09.2019 - не виконані.
Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
З огляду на викладене та враховуючи вимоги ст.122, 123, 169 КАС України у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви.
Разом з тим, суд звертає увагу позивача, що відповідно до приписів п.2 ч.1 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI, у разі повернення заяви або скарги сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.
Оригінал квитанції про сплату судового збору знаходиться в матеріалах справи.
Керуючись статтями 122, 123, 169, 256 КАС України, суд,-
Позовну заяву і додані до неї документи повернути позивачу.
Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повну ухвалу суду складено 12.09.2019

Суддя Борискін С.А.