Справа № 469/466/15-а
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2019-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2019 р. Категорія 112010000м.ОдесаСправа № 469/466/15-а
Головуючий в 1 інстанції: Гапоненко Н.О.

час і місце ухвалення: не зазначено, смт. Березанка

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Семенюка Г.В.

суддів: Потапчука В.О. , Шляхтицького О.І.

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на Ухвалу Березанського районного суду Миколаївської області від 22 квітня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Березанському районі Миколаївської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Березанському районі Миколаївської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 11 червня 2015 року позов задоволено в повному обсязі. Визнано протиправними дії управління ПФУ в Березанському районі Миколаївської області щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2005 року №306 відповідно до її заяви від 08.04.2015 року; зобов`язано управління ПФУ в Березанському районі Миколаївської області провести визначення індивідуального коефіцієнту заробітної плати ОСОБА_1 із застосуванням норм абзацу три частини першої ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003 року, включивши до сум заробітної плати для визначення коефіцієнту, заробітну плату отриману ОСОБА_1 у 1986-1990 роках у вигляді доплат, премій і винагород за результатами роботи радгоспу «Примор`є» в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України №306 від 20.04.2005 року «Про реалізацію абзацу другого пункту 2 статті 41 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", якою затверджено Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії особам, що у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць; зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Березанському районі Миколаївської області перерахувати розмір пенсії ОСОБА_1 з урахуванням визначеного індивідуального коефіцієнту заробітку з 01 квітня 2015 року та застосовувати його в подальшому для визначення заробітку для розрахунку розміру її пенсії у випадку збільшення середньої заробітної плати по Україні для пенсій, які призначено відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач, звернувся до суду із заявою, у якій вона просила суд винести ухвалу про роз`яснення постанови Березанського районного суду Миколаївської області від 11 червня 2015 року, якою надати роз`яснення відповідачеві щодо повноти виконання судового рішення, зокрема, проведення перерахунку її пенсійної виплати з визначенням індивідуального коефіцієнту її заробітної плати із застосуванням норм абзацу 3 частини 1 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІУ від 09.07.2003 року, включивши до сум заробітної плати для визначення коефіцієнту заробітну плату отриману у 1986-1990 роках у вигляді доплат, премій і винагород за результатами роботи в радгоспі «Примор`є» в порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України № 306 від 20.04.2005 року за кожен з місяців вказаного періоду, а також виплати фактично отримані у 1991 році, але за результатами роботи в 1990 році.

Вказану заяву Позивач мотивувала тим, що відповідачем при проведенні перерахунку відповідно до постанови суду від 11 червня 2015 року безпідставно не було застосовано зазначене рішення до кожного з місяців отримуваної заробітної плати у 1986-1990 роках у вигляді доплат, премій і винагород за результатами роботи в радгоспі «Примор`є» в порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №306 від 20.04.2005 року. Зокрема, рішення не було застосовано до виплат отриманих в лютому 1989 року, березні 1990 року, а також щодо виплат фактично отриманих у 1991 році, але за результатами роботи в 1990 році, підтверджених відповідними документами.

Ухвалою Березанського районного суду Миколаївської області від 22 квітня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення відмовлено.

Не погодившись з Ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати Ухвалу суду та прийняти нову ухвалу про роз`яснення судового рішення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції не врахував, що виконання відповідачем рішення суду не в повному обсязі призводить до суттєвого зниження рівня пенсійного забезпечення Позивача, яке на даний час є єдиним джерелом її доходу.

На підставі ст. 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Частиною 1 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Тобто, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом не дотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому, суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

Водночас, механізм, визначений цією статтею, не може використовуватись, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Як зазначено у пункті 19 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» за правовою природою роз`яснення судового рішення є продовженням його ухвалення, а ухвала про роз`яснення є його складовою, тому заява про роз`яснення судового рішення розглядається у тому ж провадженні, в якому було ухвалене судове рішення, про роз`яснення якого ставиться питання. В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Постанова Березанського районного суду Миколаївської області від 11 червня 2015 року є чіткою та зрозумілою і не містить положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо їх розуміння.

Зі змісту заяви про роз`яснення судового рішення вбачається, що Позивач фактично просить суд надати роз`яснення щодо обсягу виконання судового рішення, що не входить до повноважень суду при прийнятті рішень у порядку ст.254 КАС України.

При цьому, поняття «спосіб» і «порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем та іншими суб`єктами владних повноважень.

Разом з цим, при розгляді заяв учасників процесу про роз`яснення судового рішення, яке набрало законної сили, суд не здійснює нового перегляду справи.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 27.02.2019 року у справі № 806/3265/17.

Таким чином, колегія суддів, погоджується з висновком суду першої інстанції, що відсутні підстави для роз`яснення судового рішення у цій справі, оскільки вказане судове рішення є чітким, зрозумілим та належним чином вмотивованим з посиланням на відповідні норми чинного законодавства України, а отже заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Березанського районного суду Миколаївської області від 22 квітня 2019 року по справі № 469/466/15-а, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Семенюк Г.В.
Судді Потапчук В.О. Шляхтицький О.І.