Справа № 640/4697/19
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2019-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 вересня 2019 року № 640/4697/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Шевченко Н.М., розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва, про визнання протиправними та скасування повідомлення,

У С Т А Н О В И В :

Державна архітектурно-будівельна інспекція України (далі по тексту - позивач, ДАБІ України) звернулася до суду з позовною заявою до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва (далі по тексту - відповідач, Святошинська РВ ДВС м. Києва), у якій просить:

- визнати протиправним та скасувати винесене державним виконавцем Святошинського РВ ДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Яковчук І.О. повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 26.02.2019 з примусового виконання постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 23.10.2014 № 11/14/7/26-58/2310/02/2.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що повернення виконавчого документу без виконання з підстав відсутності у постанові про накладення штрафу гербової печатки, є протиправним, оскільки наявність такої печатки у департаменту не було передбачено на дату винесення постанови.

На дату ухвалення рішення відповідач жодної заяви по суті не надав.

Вивчивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд зазначає наступне.

ДАБІ України винесено постанову № 11/14/7120-58/2310/0212 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 23.10.2014, якою накладено штраф на ПП «Колібріс».

Позивач звернувся із заявою від 08.02.2019 № 10/26-37/0802/05 до Святошинського РВ ДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, у якій просив прийняти виконавчий документ та відкрити виконавче провадження.

Повідомленням відповідача від 26.02.2019 виконавчий документ повернуто стягувачу (позивачу) без прийняття до виконання на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Позивач не погодився із зазначеним рішенням та звернувся з позовом до суду. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1-2 ст. 7 КАС України встановлено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності до частини 4 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Згідно ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів: 1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; 2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; 3) виконавчих написів нотаріусів; 4) посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; 5) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди; 6) постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 7) рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами; 8) рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України; 9) рішень (постанов) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Частиною 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У той же час, за змістом п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження» визначено вимоги до виконавчого документа.

Відповідно до ч. 3 зазначеної статті виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов`язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов`язаний мати таку печатку.

Як убачається із копії постанови № 11/14/7120-58/2310/0212 від 23.10.2014 про накладення штрафу, вказаний виконавчий документ підписано в.о. директора Департаменту та скріплено печаткою Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції, яка не містить зображення Державного Герба України.

Таким чином, суть вирішення спору полягає у встановленні обставини наявності/відсутності у Департаменту обов`язку проставляти печатку з зображенням Державного Герба України на вказаному виконавчому документі.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 № 294 затверджено Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України (надалі - Положення №294).

Відповідно до п. 14 Положення № 294, Держархбудінспекція є юридичною особою публічного права, має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, власні бланки, рахунки в органах Казначейства.

Згідно наказу Держархбудінспекції від 10.10.2014 № 272 «Щодо діяльності деяких підрозділів Державної архітектурно-будівельної інспекції», Департамент забезпечує здійснення функцій та повноважень територіального органу, утвореного як структурний підрозділ апарату Держархбудінспекції, покладених на нього Положенням про Департамент, затвердженого наказом від 01.10.2014 №225 на території міста Києва з 10.10.2014.

На дату винесення постанови від 23.10.2014 № 11/14/7/26-58/2310/02/2, Департамент діяв на підставі Положення про Департамент, затвердженого наказом від 01.10.2014 № 225 на території міста Києва з 10.10.2014 (надалі - Положення № 225).

Отже, Департамент - територіальний орган, що утворений як структурний підрозділ апарату Держархбудінспекції, з 10.10.2014 бере участь в реалізації державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду на території міста Києва без статусу юридичної особи.

Як зазначає позивач та не було заперечено і спростовано відповідачем, Положенням № 225 про Департамент та Положенням №294 про Держархбудінспекцію не передбачено наявність у Департаменті, який є структурним підрозділом - територіальним органом Держархбудінспекції печатки із зображенням Державного Герба України.

У той же час, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» накладати штраф в межах та відповідно до вимог, визначених Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», мають право від імені органів державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду - головні інспектори будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі.

Процедуру накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності (надалі - штрафи), що передбачені Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» визначає Порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 №244 (надалі - Порядок №244).

Відповідно до п. 2 Порядку № 244, справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності відповідно до повноважень, визначених ст. 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», розглядаються такими органами державного архітектурно-будівельного контролю: 1) виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад; 2) структурними підрозділами з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських держадміністрацій; 3) Держархбудінспекцією.

Накладати штраф від імені органів, визначених в абзацах другому - четвертому пункту 2, мають право: керівники виконавчих органів з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад; керівники структурних підрозділів з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських держадміністрацій; головні інспектори будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі.

Відповідно до абз. 10 п. 23 Порядку № 244 постанова підписується уповноваженою посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка розглянула справу, та скріплюється печаткою.

Таким чином, Порядком № 244 також не передбачено наявність печатки із зображенням Державного Герба України у Департаменту ДАБІ.

Оскільки постанова про накладення штрафу № 11/14/7120-58/2310/0212 від 23.10.2014 скріплена печаткою Департаменту, суд приходить до висновку, що виконавчий документ відповідає вимогам п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Відтак, оскільки відсутні підстави вважати постанову від 23.10.2014 №169/18/10/26-52/1210/02/2 такою, яка не відповідає вимогам ст. 4 Закону, рішення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, оформлене повідомленням від 26.02.2019 є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням зазначеного, суд приходить висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 5, 77, 90, 139, 241 - 246, 255, 263, 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Державної архітектурно-будівельної інспекції України до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення про повернення виконавчого документа, оформлене Повідомленням від 26.02.2019 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання з примусового виконання постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 23.10.2014 № 11/14/7120 58/2310/0212.

3. Стягнути судові витрати зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва на користь Державної архітектурно-будівельної інспекції України у розмірі 1921,00 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня.

Позивач: Державна архітектурно-будівельна інспекція України (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, ).

Відповідач: Святошинський районний відділ Державної виконавчої служби міста Київ головного територіального управління юстиції у місті Києві (03148, м. Київ, вул. Гната Юри, буд. 9 ).

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України та може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 293 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Н.М. Шевченко