Справа № 620/2022/19
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2019-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2019 року Чернігів Справа № 620/2022/19

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скалозуба Ю.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доГоловного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області
провизнання протиправною та скасування вимоги, зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області (надалі також - ГУ ДФС у Чернігівській області) про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 07.11.2018 № Ф-10424-17 в частині сплати недоїмки в сумі 8627,11 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що з 2004 по 06.12.2017 вона перебувала на обліку у відповідача як фізична особа-підприємець, з 11.04.2016 як особа, яка займається незалежною професійною діяльністю, а з 03.10.2018 працевлаштована на ТОВ «СОАНК», яке сплачує за неї ЄСВ. Позивач зазначає, що податковим законодавством виключена можливість подвійного взяття на облік особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність, у разі коли фізична особа вже взята на обік як самозайнята особа. Крім того, позивач звертає увагу на те, що вона є найманим працівником за якого ЄСВ сплачує роботодавець, а тому вона не має обов`язку сплачувати ЄСВ двічі. Вважає таку вимогу податкового органу протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Відповідач у встановлений судом строк направив на адресу суду відзив на позов, в якому зазначив, що з позовними вимогами не погоджується, в їх задоволенні просить відмовити в повному обсязі та зазначає, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника податків. Також відповідач зазначив, що у разі наявності у особи статусу платника ЖСВ за декількома пунктами частини 1 статті 4 Закону, то звільнення від сплати єдиного внеску за одним із пунктів не розповсюджується на інші пункти, тобто не відміняє статусу особи як платника та обов`язку сплати єдиного внеску за такими іншими пунктами.

Позивач направила відповідь на відзив, в якому не погодилась із фактами, наведеними податковим органом у відзиві та наполягала на задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративний справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи та проведення судового засідання.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 з 26.08.2004 була зареєстрована як фізична особа-підприємець та перебувала на обліку в податкових органах. Діяльність: Код КВЕД 43.29 Інші будівельно-монтажні роботи; Код КВЕД 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; Код КВЕД 85.53 Діяльність шкіл із підготовки водіїв транспортних засобів; Код КВЕД 47.52 Роздрібна торгівля залізними виробами, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами в спеціалізованих магазинах (основний); Код КВЕД 69.20 Діяльність у сфері бухгалтерського обліку й аудиту; консультування з питань оподаткування.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 06.12.2017 внесено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності.

Окрім того, з 11.04.2016 позивач перебуває на обліку в Чернігівському управлінні ГУ ДФС у Чернігівській області як особа, яка займається незалежною професійною діяльністю.

Згідно даних з Єдиного реєстру адвокатів України ОСОБА_1 з 30.06.2015 отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та обліковується в Раді адвокатів Чернігівської області. Форма адвокатської діяльності: індивідуальна адвокатська діяльність. Право на заняття адвокатською діяльністю зупинено згідно п.1 ч.1 ст.31 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" з 03.07.2019 на підставі заяви. Право на заняття адвокатською діяльністю поновлено згідно п.1 ч.4 ст.31 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" з 17.07.2019 на підставі заяви.

З 03.10.2018 ОСОБА_1 працевлаштована на ТОВ «СОАНК».

07.112018 Головним управлінням ДФС у Чернігівській області винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-10424-17, відповідно до якої у позивача станом на 30.01.2019 наявна заборгованість зі сплати єдиного внеску, що становить 15998,65 грн відповідно до статті 25 Закону Країни "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Не погоджуючись з даною вимогою, позивач 08.05.2019 направила відповідачу заяву про приведення у відповідність даних інтегрованої картки платника податку з єдиного соціального внеску та єдиного податку з фізичних осіб.

18.06.2019 позивачем отримано відповідь на звернення, в якому зазначено, що реєстраційні дані платника приведено у відповідність у зв`язку з припиненням підприємницької діяльності, а саме: виключено з реєстру платників єдиного податку з фізичних осіб 06.12.2017 та направлено лист ДФС України з метою скасування неправомірно нарахованого податку з фізичних осіб у 2018 в сумі 8041,68 грн.

Вважаючи вимогу про сплату боргу за ЄСВ протиправною позивач звернулася до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Надаючи нормативно-правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (надалі - Закон).

Платниками єдиного внеску є, зокрема, підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені з урахуванням норм законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством чи за цивільно-правовими договорами (п. 1 частини першої ст. 4 цього Закону).

Базою нарахування єдиного внеску для зазначених платників є сума нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються положеннями Закону про оплату праці, та сума винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами (абзац перший п. 1 частини першої ст. 7 Закону про ЄСВ).

Пунктом 5 частини 1 статті 4 Закону про ЄСВ зазначено, що платниками ЄСВ є, в тому числі, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Базою нарахування єдиного внеску для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону є сума доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску (пункт 2 частини першої статті 7 Закону).

Взяття на облік осіб, зазначених у пунктах 1, 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється органом доходів і зборів шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру страхувальників.

Частина 4 ст. 5 Закону передбачає, що обов`язки платників єдиного внеску виникають у осіб, зазначених в абзацах четвертому, шостому та сьомому пункту 1, пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - з початку провадження відповідної діяльності.

Відповідно до п.п.14.1.226 п.14.1 ст.14 ПК України самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою-підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Згідно ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом. Адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту

Частина 3 статті 4 вказаного Закону передбачає, що адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою. (ч. 1 ст. 13 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Таким чином, адвокати мають право здійснювати адвокатську діяльність лише в рамках однієї з вищенаведених організаційно-правових форм.

З урахуванням наявних в Єдиному реєстрі адвокатів України відомостей, ОСОБА_1 здійснює адвокатську діяльність індивідуально, а отже є самозайнятою особою та одночасно є найманим працівником, що не звільняє її від сплати єдиного внеску та подання обов`язкової звітності за себе як самозайнятої особи. Сплата ЄСВ у такому разі не здійснюється подвійно, адже за особу, яка працює найманим працівником у юридичної особи, сплачує роботодавець (утримань ЄСВ із заробітної плати немає).

Щодо сплати ЄСВ за період з січня 2017 року по 06.12.2017 (припинення підприємницької діяльності) суд зазначає, що в цей період позивач перебуваючи на обліку як фізична - особа підприємець та самозайнята особа (адвокат) здійснювала різну за видати діяльність, оскільки згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань діяльність позивача як ФОП зазначена: Код КВЕД 43.29 Інші будівельно-монтажні роботи; Код КВЕД 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; Код КВЕД 85.53 Діяльність шкіл із підготовки водіїв транспортних засобів; Код КВЕД 47.52 Роздрібна торгівля залізними виробами, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами в спеціалізованих магазинах (основний); Код КВЕД 69.20 Діяльність у сфері бухгалтерського обліку й аудиту; консультування з питань оподаткування.

З огляду на те, що види діяльності позивача як фізичної особи-підприємця та особи, яка провадить незалежну професійну діяльність не співпадають, то не в даному випадку не має місце подвійний облік ідентичної господарської діяльності, а відповідно і подвійне оподаткування.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Зважаючи на вказане вище, оскаржувана вимога в частині сплати боргу з єдиного соціального внеску в розмірі 8627,11 грн є законною та обґрунтованою, що виключає правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Судові витрати відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Головне управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області, вул. Реміснича, буд. 11, м. Чернігів, 14000, .

Дата складення повного рішення суду - 12.09.2019.

Суддя Ю. О. Скалозуб