Справа № 826/6600/18
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/6600/18 Суддя (судді) першої інстанції: Добрівська Н.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Бєлової Л.В. та Кучми А.Ю.

за участю секретаря судового засідання Головченко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС на ухвалу Окружного адміністративного суду м.Києва від 05 червня 2019 року у справі за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства «Київенерго» до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Офісу великих платників податків ДФС, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 05 лютого 2018 року №, №1, №.

29 березня 2019 року до суду першої інстанції надійшла заява ПАТ «Київенерго» про призначення судово-економічної експертизи, мотивована тим, що висновки викладені контролюючим органом в акті перевірки стосуються безпосередньо бухгалтерського обліку, а тому дані обставини потребують спеціальних знань в іншій сфері, ніж право.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 05 червня 2019 року задоволено клопотання позивача про призначення судово-економічної експертизи, призначено у справі судово-економічну експертизу, на вирішення якої поставлено питання: чи відповідають визначені у бухгалтерському обліку АТ «Київенерго» витрати на суму 222 176 898,86 грн щодо амортизації дисконту по довгостроковій кредиторській заборгованості за період 2014 рік наданим первинним документам та вимогам Міжнародних стандартів фінансової звітності, Положень (стандартів) бухгалтерського обліку, наказу «Про облікову політику ПАТ «Київенерго» від 30.12.2011 року №677, Податкового кодексу України?; чи відповідають визначені у бухгалтерському обліку АТ «Київенерго» витрати на суму 52930486,87 грн щодо дисконту довгострокової дебіторської заборгованості за період 2014 рік первинним документам та вимогам Міжнародних стандартів фінансової звітності Положень (стандартів) бухгалтерського обліку, наказу «Про облікову політику ПАТ «Київенерго» від 30.12.2011 року №677, Податкового кодексу України?; чи підлягає дискантуванню у 2014 році АТ «Київенерго» у відповідності до Міжнародних стандартів фінансової звітності, Положень (стандартів) бухгалтерського обліку, наказу «Про облікову політику ПАТ «Київенерго» від 30.12.2011 року №677 кредиторська заборгованість перед ТОВ ТД «Ресурс», стягнена згідно з рішенням Господарського суду м.Києва від 21.04.2009 року та ухвалою Господарського суду м.Києва від 12.05.2009 року по справі №41/207. Якщо так, то у кому розмірі АТ «Київенерго» повинно було дисконтувати таку кредиторську заборгованість у 2014 році?; чи підлягають визначенню у бухгалтерському та податковому обліку АТ «Київенерго» доходи на суму 363 513 978 грн щодо заборгованості Київської міської державної адміністрації за поліпшення комунального майна, отриманого відповідно до Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001 року за період 2016 рік згідно наданих первинних документів та І вимогам Міжнародних стандартів фінансової звітності, Положень (стандартів) бухгалтерського обліку, наказу «Про облікову політику ПАТ «Київенерго» від 30.12.2011 року №677, Податкового кодексу України?; чи підтверджується документально висновок податкового органу, викладений в акті планової виїзної документальної перевірки від 28.12.2017 року №4963/28-10-14-01/00131305 в частині заниження податку на прибуток на загальну суму 38 454 706 грн, в тому числі за період 2014 рік в сумі 36 674 320 грн та за період 2016 рік в сумі 1 780 386 грн та завищення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування з податку на прибуток підприємства всього у сумі 393 622 860 грн за період 1 півріччя 2017 року? Доручено проведення експертизи судовому експерту Машиніченку О.А., матеріали адміністративної справи №826/6600/18 направлено за місцем здійснення судовим експертом Машиніченком О.А, своєї діяльності, попереджено судового експерта про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку відповідно до статті 384 Кримінального кодексу України та за відмову від надання висновку відповідно до статті 385 Кримінального кодексу України, витрати по сплаті вартості експертизи покладено на АТ «Київенерго», докази здійсненої оплати вартості експертизи надати суду, зобов`язано сторін та інших учасників справи на вимогу експерта надати всі необхідні для проведення експертизи документи та предмети, судовому експерту у разі ненадання сторонами документів, які необхідні для проведення експертизи, повідомити суд, письмово повідомити Окружний адміністративний суд м.Києва у разі неможливості проведення експертизи, зупинено провадження у справі №826/6600/18 до отримання висновку експерта.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що питання про призначення експертизи підлягає вирішенню у підготовчому засіданні, натомість в ході підготовчого засідання позивачем не було заявлено клопотання про призначення експертизи. Також апелянт зазначає, що наявні в матеріалах справи докази достатні для оцінки обставин, які є предметом судового розгляду, а тому підстави для призначення судово-економічної експертизи мотивовані необхідністю спеціальних знань у сфері економіки та бухгалтерського обліку відсутні, оскільки судова експертиза повинна призначатись лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення даних щодо предмету доказування.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не подавав. В суді першої інстанції його позиція обґрунтовувалась тим, що для з`ясування обставин, які мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, а саме економіка, зокрема щодо застосування Міжнародних стандартів фінансової звітності, положень (стандартів) бухгалтерського обліку, податкового обліку та пов`язаних з застосуванням положень розрахунків доходів, витрат та об`єкту оподаткування податком на прибуток, оскільки при здійсненні перевірки позивача контролюючим органом не було враховано суми дисконту довгострокової дебіторської заборгованості та амортизації дисконту по довгостроковій кредиторській заборгованості, які визнані згідно з правилами ведення бухгалтерського обліку за міжнародними стандартами та оскільки зазначене впливає на розрахунок доходів та витрат, і як наслідок об`єкту оподаткування податком на прибуток, то необхідна оцінка відповідних показників особою, яка володіє знаннями у сфері Міжнародних стандартів фінансової звітності положень (стандартів) бухгалтерського обліку, податкового обліку та може зробити відповідний висновок щодо документального підтвердження висновків податкового органу, викладених в акті перевірки від 28 грудня 2017 року №4963/28-10-14-01/00131305.

Будучі належним чином повідомленим про день, час та місце судового розгляду справи, представник позивача у судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Призначаючи проведення експертизи та зупиняючи провадження по справі, суд першої інстанції виходив з того, що жодною стороною не наданий висновок експерта з питань, викладених у клопотанні представника позивача, з метою забезпечення додержання вимог ч.3 ст.129 Конституції України, всебічного та об`єктивного розгляду адміністративної справи, з`ясування обставин, що мають значення для вирішення даної адміністративної справи і потребують спеціальних знань, наявні підстави для задоволення клопотання та призначення у справі судової економічної експертизи.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За приписами ч.1 ст.102 КАС України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ч.4 ст.102 КАС України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Згідно з ч.5 ст.102 КАС України учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їх думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Відповідно до ч.1 ст.103 КАС України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій (яким) доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Положеннями ч.2 ст.103 КАС України визначено, що якщо суд доручає проведення експертизи кільком експертам чи експертним установам, суд в ухвалі призначає провідного експерта або експертну установу.

Частиною 3 ст.102 КАС України передбачено, що при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно.

Виходячи з визначення ст.1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза в адміністративному процесі - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини в адміністративній справі, що перебуває у провадженні суду.

При цьому, відповідно пп.1.2.3. п.1.2 розділу І Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5, основними видами (підвидами) експертизи є, зокрема економічна, проведення якої для вирішення спірних питань у даній справі суд першої інстанції і призначив для проведення експертизи.

За приписами ст.101 КАС України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

З матеріалів справи вбачається, що предметом доказування в даній справі є правомірність формування позивачем показників податкової звітності, що впливає на розрахунок доходів та витрат, і як наслідок об`єкту оподаткування податком на прибуток, зокрема щодо відповідності включення до вказаних показників суми дисконту довгострокової дебіторської заборгованості та амортизації дисконту по довгостроковій кредиторській заборгованості вимогам Міжнародних стандартів фінансової звітності, положень (стандартів) бухгалтерського обліку, податкового обліку.

Виходячи з визначеного позивачем предмету спору, характеру спірних правовідносин, що виникли між сторонами, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції щодо необхідності дослідження значного обсягу первинних документів, необхідності співставлення відомостей таких документів із показниками податкової звітності, що потребує спеціальних знань у галузі економіки, податкового, бухгалтерського обліку та Міжнародних стандартів фінансової звітності.

Як вбачається з матеріалів справи, не всі питання щодо встановлення заниження позивачем податку на прибуток та завищення від`ємного значення податку на додану вартість, є в межах знань судді, а тому, призначення експертизи з цих питань є обґрунтованим.

Судова колегія також враховує, що питання поставлені на вирішення експертизи, відповідають положенням р.ІІІ «Економічна експертиза» Науково методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України 08 жовтня 1998 року №53/5.

В той же час, відповідач не був позбавлений можливості скористатись своїм правом, закріпленим у ч.5 ст.102 КАС України, запропонувати суду свої питання, роз`яснення яких, потрібно поставити експерту.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність спеціальних знань у сфері економіки для визначення правильності розрахунку донарахованих податкових зобов`язань та штрафних санкцій.

Судова колегія зазначає, що посилання апелянта на безпідставне призначення судової економічної експертизи у даній справі не можуть бути взяті до уваги, оскільки з огляду на положення ст.102 КАС України, питання відносно необхідності призначення економічної експертизи у справі вирішується судом, який розглядає справу, з метою дослідження обставин, що мають значення для справи.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції щодо доцільності призначення судово-економічної експертизи по цій справі.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.236 КАС України суд має право зупинити провадження у справі в разі призначення судом експертизи - до одержання її результатів.

При оцінці правомірності зупинення провадження у справі дослідженню підлягає і факт обґрунтування підстав такого зупинення, тобто, фактично, мова йде саме про дослідження обґрунтованості необхідності призначення судової експертизи у даній справі.

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, за наслідком розгляду апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для призначення у даній справі судово-економічної експертизи та зупинення провадження у справі до отримання висновку експерта.

Твердження апелянта щодо порушення судом першої інстанції порядку призначення судової економічної експертизи після закриття підготовчого засідання не приймаються судом, оскільки одним з основних принципів адміністративного судочинства є офіційне з`ясування всіх обставин у справі (п.4 ч.3 ст.2 КАС України) та відповідно до ч.4 ст.9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Суд повинен дотримуватись основних засад адміністративного судочинства і та обставина, що необхідність призначення судової економічної експертизи була встановлена судом після закриття підготовчого засідання, не може мати наслідків недотримання принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі, зокрема, шляхом призначення експертизи.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Нормами ч.2 ст.328 КАС України не передбачено оскарження ухвали Окружного адміністративного суду м.Києва від 05 червня 2019 року про призначення судово-економічної експертизи у касаційному порядку.

Керуючись ст.ст.243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду м.Києва від 05 червня 2019 року про призначення судово-економічної експертизи - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Текст постанови виготовлено 16 вересня 2019 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді Л.В.Бєлова

А.Ю.Кучма