Справа № 540/1906/19
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2019-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2019 р. м. ХерсонСправа № 540/1906/19

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Дубровна В.А., перевіривши виконання вимог статей 160-168 КАС України за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СОФІЯ-1 ПЛЮС" до Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про зобов`язання укласти договір оренди державного майна,

встановив:

13 вересня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "СОФІЯ - 1 ПЛЮС" (далі - позивач, ТОВ "СОФІЯ - 1 ПЛЮС") звернулося до суду з позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі - відповідач, Регіональне відділення Фонду держмайна в Херсонській області, АРК та м. Севастополі), у якому просить зобов`язати Регіональне відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі () укласти з ТОВ "СОФІЯ-1 ПЛЮС" () договір оренди державного майна - майданчика для розміщення металобрухту загальною площею 2801,5 кв. м. та майданчика для розміщення сипучих вантажів загальною площею 4488,0 кв. м. за адресою: Херсонська область, м. Скадовськ, вул. Мангубінська, 2, що перебуває на балансі ДП "Скадовський морський торговельний порт".

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України після одержання позовної заяви з`ясовує, серед іншого, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства ( п. 4 ч.1. цієї статті).

Адміністративне судочинство - діяльність адміністративних судів щодо розгляду і вирішення адміністративних справ у порядку, встановленому цим Кодексом ( п. 5 ч. 1 ст. 4 КАС України)

Адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір ( п.1 ч. 1 ст. 4 цього Кодексу).

Публічно-правовий спір - спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій ( абз. 2 п. 2 ч. 1 ст. 4 цього Кодексу)

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

При визначенні предметної юрисдикції справ суд виходить із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Згідно із частиною 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України від 06.11.1991 № 1798-XII, в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

- справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

- справи у спорах щодо приватизації майна, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду.

За змістом частини першої статті 283 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Пунктом 1 частини першої статті 287 ГК України визначено, що орендодавцями щодо державного та комунального майна є Фонд, його регіональні відділення - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке є державною власністю, а також іншого майна у випадках, передбачених законом.

Отже, господарські суди на загальних підставах вирішують, зокрема, спори, пов`язані з орендою державного та комунального майна.

Як вбачається зі змісту позову, позивач просить зобов`язати Регіональне відділення Фонду державного держмайна в Херсонській області, АРК та м. Севастополі укласти договір оренди державного майна з ТОВ "СОФІЯ-1 ПЛЮС", яке на думку позивача, стало переможцем конкурсу на право оренди державного майна, проте до теперішнього часу йому не надіслано протокол проведення конкурсу, а також не оголошено офіційно результати проведення конкурсу.

Отже, спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу укладення договору оренди державного майна.

З огляду на викладене та враховуючи правові висновки Великої палати Верховного Суду, висловлені у постановах від 29 травня 2019 року у справі № 826/11736/14 (провадження № 11-1415апп18), від 07 листопада 2018 року у справі № 802/581/16-а (провадження № 11-677апп18) та від 23 січня 2019 року у справі № 817/726/17 (провадження № 11-1177апп18) суддя дійшла висновку, що даний спір не підпадає під юрисдикцію адміністративних судів.

За суб`єктним складом сторін та змістом позовної вимоги розгляд даних спірних правовідносин віднесено до суду господарської юрисдикції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження у адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства. У разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи. ( п. 6 ч. 1 цієї статті)

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978 р. у справі Zand v. Austria вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Крім того, одночасно з позовом позивачем подано до суду заяви про забезпечення позову та забезпечення доказів.

Вирішуючи вказані заяви позивача, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст. 114 КАС України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

У разі подання заяви про забезпечення доказів до подання позовної заяви заявник повинен подати позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення доказів. У разі неподання позовної заяви у зазначений строк, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження суд скасовує ухвалу про вжиття заходів забезпечення доказів не пізніше наступного дня після закінчення такого строку або постановлення судом ухвали про повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження. (ч. 4 ст. 114 КАС України)

Системний аналіз вказаних приписів КАС України дає суду підстави вважати, що заяви про забезпечення позову та забезпечення доказів можуть бути розглянуті тільки тим судом, до юрисдикції якого належить вирішення спору по суті. В іншому випадку, суд позбавлений можливості вирішувати питання про забезпечення позову та забезпечення доказів.

Враховуючи, що дані спірні правовідносини не підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства, тому суд відповідно позбавлений можливості вирішувати заяви про забезпечення позову та забезпечення доказів по суті, як такі, що підлягають розгляду судом до юрисдикції якого віднесено розгляд даного позову, тобто судом господарської юрисдикції.

За загальним правилом ч. 2 ст. 167 КАС України, якщо заяву (клопотання, заперечення) не можливо розглянути по суті, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 19, 167, 170, 171, 243, 248 КАС України, суддя -

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження у адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СОФІЯ-1 ПЛЮС" до Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про зобов`язання укласти договір оренди державного майна.

Роз`яснити позивачеві, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Роз`яснити позивачеві, що розгляд даної позовної заяви віднесено до господарської юрисдикції.

Позовну заяву разом із усіма доданими до неї документами, повернути позивачу.

Повернути заяви про забезпечення позову та заяви про забезпечення доказів позивачу без розгляду.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня складання повного судового рішення

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) суддею.

Суддя Дубровна В.А.

кат. 108050000