Справа № 640/19478/18
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2019-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

13 вересня 2019 року

Київ

справа №640/19478/18

адміністративне провадження №К/9901/25347/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Усенко Є.А.,

суддів: Гімона М.М., Гусака М.Б.,

розглянув матеріали касаційної скарги Головного управління ДФС у м. Києві на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.08.2019 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Інжиніринг» до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -,

У С Т А Н О В И В :

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.01.2019 адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Головного управління ДФС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 22.05.2018 №714968/36308885 про відмову у реєстрації податкової накладної від 19.04.2018 №28; зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Інжиніринг» від 19.04.2018 №28, датою її направлення для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних; в решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Головне управління ДФС у м. Києві звернулося до Шостого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.01.2019, у якій містилось клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.03.2019 у задоволенні клопотання Головного управління ДФС в м.Києві про звільнення від сплати судового збору відмовлено, апеляційну скаргу залишено без руху з підстав несплати судового збору.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.05.2019 у задоволенні клопотання Головного управління ДФС у м. Києві про продовження строку на усунення недоліків відмовлено, апеляційну скаргу повернуто апелянту.

19.06.2019 відповідач повторно подав до Шостого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.01.2019.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2019 відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління ДФС у м. Києві про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, апеляційну скаргу залишено без руху з підстав несплати судового збору та пропуску строку на апеляційне оскарження, без поважних причин. Відповідачу запропоновано вказати інші, в разі наявності, підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження та сплатити судовий збір.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.08.2019 у задоволенні клопотання Головного управління ДФС у місті Києві про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення та у відкритті апеляційного провадження на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.01.2019 відмовлено на підставі пункту 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головне управління ДФС у м. Києві звернулось до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.08.2019, у якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати зазначене судове рішення та направити матеріали справи до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Обґрунтовуючи вимоги в касаційній скарзі, Головне управління ДФС у м. Києві вказує, що суд апеляційної інстанції безпідставно дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення строку на подання апеляційної скарги. Причиною пропуску Головним управління ДФС у м. Києві строку була об`єктивна причина: недостатнє фінансування витрат на сплату судового збору, на що Головне управління ДФС у м. Києві не могло вплинути.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України визначено строк на апеляційне оскарження судового рішення, а пунктом першим частини п`ятої статті 296 цього Кодексу закріплено вимоги щодо форми та змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо надання документа про сплату судового збору.

За правилами частини третьої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними (пункт 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до положень статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

За цих же умов суд може звільнити особу від сплати судового збору повністю або частково.

Наведений перелік умов, є вичерпним. Встановлюючи ці умови, законодавець у такий спосіб одночасно визначає, які причини можуть бути визнані судом поважними при вирішенні питань, пов`язаних із сплатою судового збору.

Зазначені відповідачем підстави для поновлення строку на подання апеляційної скарги не підпадають під критерій поважних, оскільки стосуються адміністративно-організаційної діяльності суб`єкта владних повноважень. Будь-які обставини, які пов`язані з цією діяльністю, в тому числі, і ті, що негативно впливають на її ефективність, не можуть розцінюватися як такі, що надають підстави для застосування до суб`єкта владних повноважень режиму «послаблення» у відносинах, які прямо чи опосередковано стосуються особи без такого статусу. До таких обставин відносяться, зокрема обставини, що створюють труднощі у сплаті судового збору. Ці обставини не надають права суб`єкту владних повноважень після спливу встановленого законом строку реалізовувати право на оскарження судового рішення.

Статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (частина перша, пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).

Наведеними положеннями Кодексу адміністративного судочинства України чітко обумовлений характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо дотримання строку апеляційного оскарження.

Суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження у цій справі, правильно застосував норми процесуального права, що є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, відповідно до пункту 5 частини першої та частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДФС у м. Києві на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.08.2019.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Є.А. Усенко

М.М. Гімон

М.Б. Гусак,

Судді Верховного Суду