Справа № 320/1423/19
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2019-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2019 року справа №320/1423/19

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Терлецької О.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АСКАНІЯ-ФЛОРА" до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "АСКАНІЯ-ФЛОРА" з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Київській області від 29.12.2018 №.

Обгрунтовуючи такі вимоги, представник позивача зазначив, що висновки відповідача, які викладені в акті перевірки є необґрунтованими та такими, що не відповідають нормам податкового законодавства, яке застосовується до вказаних правовідносин. Позивач вважає, що контролюючий орган дійшов необґрунтованих висновків про несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в єдиному реєстрі податкових накладних, відповідно спірне податкове повідомлення-рішення не відповідає діючому законодавству України та підлягає скасуванню в повному обсязі, оскільки штрафні санкції, передбачені статтею 120-1 Податкового кодексу України, не застосовуються у разі порушення граничного строку реєстрації податкових накладних, що не надаються отримувачу (покупцю) та складені на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28.03.2019 відкрито загальне позовне провадження в даній адміністративній справі.

Заперечуючи проти позову з підстав, викладених у письмовому відзиві, представник відповідача просив суд відмовити в його задоволенні та вказував на обставини, які на його думку свідчать про те, що ГУ ДФС у Київській області під час прийняття оспорюваного рішення, діяло в межах повноважень та з дотриманням вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим підстави для задоволення адміністративного позову відсутні.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.07.2019 вирішено подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Головним державним ревізором-інспектором відділу податків і зборів з юридичних осіб Броварського управління ГУ ДФС у Київській області Христюк Тетяною Миколаївною (далі за текстом - Контролюючий орган, Відповідач) відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.75.1 ст.75 у порядку ст.76 Податкового кодексу України (далі за текстом - ПК) проведено камеральну перевірку ТОВ «АСКАНІЯ - ФЛОРА» (код 30839534) (далі за текстом - Позивач) дотримання строків реєстрації податкових накладних.

За результатами перевірки складено Акт від 05.12.2018р. №.4457/10-36-52-05- 34/30839534 (далі за текстом - Акт), яким встановлено порушення граничних строків реєстрації податкових накладних, визначених ст.201.10 ПК.

На підставі Акта прийняте податкове-повідомлення рішення від 29.12.2018р. №, яким до ТОВ «АСКАНІЯ - ФЛОРА» за затримку реєстрації податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 2 776 323,38 грн. застосовано штраф в розмірі 10% у сумі 277 632,37 (двісті сімдесят сім тисяч шістсот тридцять дві) грн. 37 коп.

Не погоджується з висновками, викладеними в Акті у зв`язку з їх необґрунтованістю та невідповідністю вимогам податкового законодавства, позивач подав скаргу на податкове повідомлення-рішення від 29.12.2018р. № до Державної фіскальної служби України.

Рішенням від 30.01.2019р. №474.1/6/99-99-11-06-01-25 ДФС України продовжила строк розгляду скарги. 13.03.2019р. ДФС України прийняте рішення про результати розгляду скарги №11672/6/99-99-11-06-01-25, яким податкове повідомлення-рішення Відповідача від 29.12.2018р. № залишене без змін, а скаргу Позивача без задоволення.

Позивач, не погоджується із вказаними вище висновками та оспорюваним рішенням, вважаючи його не обгрунтованим, протиправним та такими, що не базується на нормах чинного законодавства України і фактичних обставинах справи, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами спору, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступні обставини справи та норми законодавства.

Згідно з підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях ( розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування ПДВ, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних систем електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Відповідно до п. 76.3 ст. 76 ПКУ встановлено, що камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених ст. 102 ПКУ.

Відповідно до вимог ст. 102 ПКУ встановлено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 днів.

Судом встановлено, що ГУ ДФС у Київській області проведено камеральну перевірку, за результатами якої складено - Акт, в якому зазначено про порушення позивачем п.201.10 ст. 201 Податкового Кодексу України щодо несвоєчасної реєстрації податкових накладних (розрахунків коригування до податкових накладних) в ЄРПН.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиного реєстру податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно із п. 201.7 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до п. 201.8 ст. 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього кодексу.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику є дата та час, зафіксовані у квитанції

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (далі - Порядок № 1246) визначає механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Реєстр).

Згідно п. 3 Порядку № 1246 (у редакції постанови КМУ від 26.04.2017 № 341), операційний день для реєстрації документів триває щодня з 0 до 23 години.

Відповідно до п. 7 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі до ДФС здійснюється їх розшифрування, перевіряється електронний цифровий підпис, визначається відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому в установленому порядку, та у разі відсутності причин для відмови проводиться їх реєстрація.

Згідно з п. 8 Порядку № 1246 для підтвердження прийняття податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації платникові податку, який здійснює реєстрацію, видається квитанція в електронній формі, у якій наводяться реквізити зазначених документів, відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому в установленому порядку, результати перевірки електронного цифрового підпису, інформація про постачальника (продавця) товарів (послуг), дата і час прийняття, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова накладна та/або розрахунок коригування. Квитанція, на яку накладається електронний цифровий підпис ДФС, підлягає шифруванню та надсилається платникові податку, який здійснює реєстрацію, засобами телекомунікаційного зв`язку. Примірник квитанції в електронній формі зберігається у ДФС.

Датою та часом подання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі ДФС є дата та час, зазначені у квитанції про їх прийняття (підтвердження реєстрації) або неприйняття (п.10 Порядку № 1246).

За результатами проведеної перевірки встановлені випадки порушення позивачем вимог п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 120-1. 1 статті 120-1 Кодексу порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

- 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів;

- 20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

- 30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

- 40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів.

Так, позивач, аргументуючи свої позовні вимоги в позовній заяві вказує на те, що п.120 ст.1201 Податкового кодексу України (далі за текстом - ПК) припускає неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків, у зв`язку із чим повинен бути врахований такий фундаментальний принцип податкового законодавства, як принцип презумпції правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу (пп.4.1.4 п.4.1 ст.4 ПК).

Множинність трактування прав та обов`язків платників податків, закріплених в п.1201.1 ст.1201 полягає в тому, що до платника податку не застосовуються штрафні санкції, які передбачені п.1201.1 ст. 1201 ПК, у випадку порушення строків реєстрації трьох окремих видів податкових накладних:

1) що не надаються отримувачу (покупцю);

2) складених на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування;

3) складених на постачання товарів/послуг для операцій, які оподатковуються за нульовою ставкою.

Однак, Відповідач у відзиві допускає хибне тлумачення вказаної норми, відповідно до якого штрафні санкції, визначені п.1201.1 ст. 1201 ПК, не застосовуються до платників податку за порушення ними граничного строку реєстрації/відсутності реєстрації в ЄРПН податкових накладних:

- що не надаються отримувачу (покупцю), складених на операції з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування та/або;

- що не надаються отримувачу (покупцю), складених на операції з постачання товарів/послуг, які оподатковуються за нульовою ставкою.

При цьому, відповідач не наводить жодних правових підстав заперечення проти вищезазначених доводів позивача.

Вищевикладене свідчить про нехтування відповідачем принципом презумпції правомірності рішень платника податку, а також про недоведеність відповідачем правомірності оскаржуваного рішення, всупереч вимогам ч.2 ст.77 КАС.

Крім того, суд звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини, а саме: рішення у справі «Серков проти України», в якому з посиланням на правові позиції у рішеннях Європейського суду з прав людини, встановлено порушення ст.1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, на підставі чого органи державної влади віддали перевагу найменш сприятливому тлумаченню національного законодавства, що призвело до накладення на заявника додаткових зобов`язань зі сплати податку.

Варто зауважити, що, передбачаючи для платника ПДВ відповідальність за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних у ЄРПН законодавець переслідував мету захисту прав та законних інтересів покупців товару, які є платниками ПДВ, адже згідно аб.2 п.201.10 ст.201 ПК виключно податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Натомість, у тих випадках, коли податкові накладні не надаються отримувачу (покупцю), тобто не слугують підставою для нарахування сум податку, які включаються до податкового кредиту, відповідна мета відсутня.

Згідно аб.21 п.201.10 ст.201 ПК відсутність факту реєстрації платником податку продавцем товарів/послуг податкових накладних в ЄРПН не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період. В той же час, відповідачем не встановлена неповнота декларування позивачем своїх зобов`язань та порушення прав контрагентів позивача.

Оскільки контрагенти позивача не зазнали шкоди від несвоєчасної реєстрації податкових накладних з ПДВ в ЄРПН, позивачем сплачені податкові зобов`язання, а відтак бюджет не зазнав втрат, застосування до позивача штрафних санкцій не є доцільним.

Крім того, відповідачем у відзиві не наведено заперечень щодо аргументів позивача з приводу безпідставного неврахування відповідачем від`ємного значення податку на додану вартість Позивача в сумі 2 671 415,00 (два мільйони шістсот сімдесят одна тисяча чотириста п`ятнадцять) грн., що свідчить про визнання відповідачем вказаних обставин.

Так, вказане від`ємне значення податку на додану вартість станом на 31.12.2017р. було відображене у рядку 1135 балансу (звіту про фінансовий стан) Позивача за 2017 рік, що підтверджується розшифровкою рядка балансу 1135 станом на 31.12.2017р. ТОВ «АСКАНІЯ-ФЛОРА».

Згідно бухгалтерської довідки від 31.03.2018р. зазначене від`ємне значення податку на додану вартість віднесено на збитки підприємства у зв`язку із закінченням терміну позовної давності.

Таким чином, від`ємне значення податку на додану вартість позивача в сумі 2 671 415,00 (два мільйони шістсот сімдесят одна тисяча чотириста п`ятнадцять) грн. обліковувалось на балансі позивача станом на дату складання податкових накладних, за порушення строків реєстрації яких оскаржуваним повідомленням-рішенням застосовано штраф.

Однак, безпідставне неврахування відповідачем вказаного від`ємного залишку податку на додану вартість, призвело до того, що позивач був позбавлений можливості зареєструвати податкові накладні в межах граничного строку, передбаченого сг.201 ПК, оскільки сума податку на додану вартість за податковими накладними, які підлягали реєстрації у відповідному періоді, перевищувала суму податку, на яку позивач мав право зареєструвати податкові накладні, розраховану за Формулою згідно п. 2001.3 ст.2001 ПК.

Враховуючи вищенаведене, при встановлені порушень граничних термінів реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних контролюючий орган діяв не у межах наданих повноважень та не у спосіб передбачений діючим законодавством.

Отже, податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Київській області від 29.12.2018 № є протиправним та не відповідає вимогам чинного законодавства, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про необхідність його скасування.

Згідно ч.2 ст. 74 Кодексу адміністративного судочинства України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду доказів на підтвердження правомірності свого рішення.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 4165,00 грн., отже такі понесені витрати підлягають присудженню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Київській області.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Київській області від 29.12.2018 №.Стягнути на користь

Товариства з обмеженою відповідальністю "АСКАНІЯ-ФЛОРА" () понесені судові витрати у розмірі 4 165 (чотири тисячі сто шістдесят п`ять) грн 00 коп за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області ().

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Терлецька О.О.