Справа № 620/1139/19
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2019-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/1139/19 Суддя (судді) першої інстанції: Бородавкіна С.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Літвіної Н.М. та Сорочка Є.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 червня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Чернігівській області) про:

- визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Чернігівській області щодо нарахування та виплати йому пенсії із 05.03.2019 з урахуванням 75% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018;

-зобов`язання ГУ ПФУ в Чернігівській області здійснити йому перерахунок та виплату пенсії виходячи з 62% грошового забезпечення, з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.05.2019 позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

31.05.2019 позивач звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду із заявою про винесення додаткового рішення, у якому просив встановити строк - 05.03.2019, з якого ГУ ПФУ в Чернігівській області зобов`язано провести йому перерахунок та виплату пенсії, виходячи зі 62% грошового забезпечення з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2019.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.06.2019 у задоволенні заяви про винесення додаткового рішення відмовлено з підстав, що позовні вимоги щодо перерахунку пенсії з певної дати позивачем не ставились, а у своїй заяві позивач просить внести зміни у рішення суду від 21.05.2019, що суперечить положенням статті 252 КАС України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати повністю ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.06.2019 у справі №620/1139/19 та ухвалити нове рішення, в якому зазначити дату - 05.03.2019, з якої відповідачу належить здійснити перерахунок пенсії.

В обґрунтування апеляційної скарги, посилається на те, що суд першої інстанції хоча і задовольнив всі вимоги, однак не зазначив дату, з якої відповідачу належить провести перерахунок пенсії, чим фактично позбавив позивача права на ефективний захист. Крім того, підкреслив, що суд вправі виходити за межі позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, додаткове рішення може бути ухвалено судом виключно у передбачених ч. 1 ст. 252 КАС України випадках - невирішення однієї з позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази чи клопотань, невизначення способу виконання судового рішення при вирішення питання про прав, невирішення питання про розподіл судових витрат. Незрозумілість окремих положень резолютивної частини судового рішення може бути підставою для його роз`яснення у порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Разом з тим, як правильно зазначив суд першої інстанції, у межах цієї справи судом першої інстанції було вирішено всі позовні вимоги шляхом їх задоволення та вказано на спосіб виконання судового рішення - проведення перерахунку та виплати пенсії.

Водночас, оскільки вимоги щодо дати, з якої необхідно провести позивачу перерахунок пенсії, останнім у позовних вимогах не заявлялися, а положення КАС України, що регулюють процесуальний порядок та підстави ухвалення додаткового рішення внесення до нього змін не передбачають, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність відмови у задоволення заяви позивача про ухвалення додаткового рішення.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 252, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 червня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді: