Справа № 593/742/19
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2019-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 рокуЛьвів№ 857/9238/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Глушко І.В.,

суддя Запотічний І.І.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Житомирській області на рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 25 липня 2019 року (головуючий суддя Німко Н.П., м. Бережани, Тернопільська область) у справі №593/742/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Житомирській області , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, поліцейський роти №3 батальйону управління поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції сержант поліції Голеніцький Дмитро Вікторович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

03 червня 2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач) Управління патрульної поліції у Житомирській області (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, поліцейський роти №3 батальйону управління поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції сержант поліції Голеніцький Дмитро Вікторович, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову серії ДП18 №009044 від 11 травня 2019 року в справі про адміністративне правопорушення.

В обгрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що оскарженою постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Рішенням Бережанського районного суду Тернопільської області від 25 липня 2019 року позов задоволено: скасовано постанову серії ДП18 №009044 від 11 травня 2019 року, прийняту поліцейським роти №3 батальйону управління поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Голеніцьким Дмитром Вікторовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП та застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень 00 коп.; провадження у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - закрито за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП за фактом подій, які мали місце за обставин, зазначених в оскаржуваній постанові серії ДП18 №009044 від 11 травня 2019 року.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Управління патрульної поліції у Житомирській області подало апеляційну скаргу, в якій покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги відповідач покликається на те, працівником поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000780) було виявлено порушення позивачем правил дорожнього руху. В якості доказу перевищення швидкості відповідачем було надано відповідне фото, відеозапис з технічного приладу, а також підтвердження географічної локації фіксації правопорушення. Разом з тим, на переконання відповідача, суд першої інстанції, приймаючи оскаржене судове рішення надані докази необґрунтовано не врахував, а відтак прийшов помилкових висновків.

Учасники справи, їх представники в судове засідання на розгляд справи не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Особливості розгляду справ про притягнення до адміністративної відповідальності визначені в статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України, а порядок повідомлення їх учасників ст. 268 цього ж Кодексу, відповідно до якої учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи з моменту направлення такого повідомлення працівником суду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

За відсутності сторін, на підставі ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а оскаржене рішення скасувати, враховуючи наступне.

Зі змісту оскарженої постанови серії ДП18 009044 від 11 травня 2019 року від 11 травня 2019 року судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Honda CR-V, номерний знак НОМЕР_1 , на автодорозі М06 (Київ-Чоп, 162 км) перевищив встановлені обмеження швидкості в населеному пункті (швидкість руху 105), чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР). Швидкість вимірювалась за допомогою технічного пристрою TruCam LTI 20/20 ТС 000780.

За скоєне поліцейський роти №3 батальйону управління поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції сержант поліції Голеніцький Дмитро Вікторович притягнув відповідача до адміністративної відповідальності.

З прийнятою постановою позивач не погодився, відтак звернувся до суду з відповідним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов суду першої інстанції дійшов висновку, що наданий відповідачем відеозапис, не підтверджує вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення оскільки не відображає, координат, де здійснено такий відеозапис, дорожніх знаків, які б обмежували швидкість руху транспортних засобів на цій ділянці автодороги, а також проходження у цьому місці автодороги через населений пункт. Крім того суд першої інстанції зазначив про порушення порядку притягнення позивача до адміністративної відповідальності, зокрема прийняття оскарженої постанови на місці вчинення правопорушення, та не відображення в ній інформації щодо місця вчинення такого правопорушення.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР України), у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частиною 3 ст. 122 КУпАП, зокрема, передбачено відповідальність перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що зі змісту постанови серії ДП18 009044 від вбачається, що 11 травня 2019 року о 05:48:08 ОСОБА_1 керуючи автомобілем Honda CR-V, номерний знак НОМЕР_1 , на автодорозі М06 (Київ-Чоп, 162 км) перевищив встановлені обмеження швидкості в населеному пункті, чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху України.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що до матеріалів апеляційної скарги додано диск на якому наявний фотознімок, здійснений приладом «TruСАМ LTІ 20/20 №ТС000780», та зафіксовано, що автомобіль позивача рухався зі швидкістю 105 км/год.

Крім цього, згідно з координатами на фотознімках приладу «TruCam», зокрема, географічною широтою 50° 19' 30.28" N та географічною довготою 28° 22' 11.04" Е, вбачається, що водій керував транспортним засобом в с. Болярка, Житомирського району Житомирської області (вказане підтверджується відомостями із сайту (https://www.google.com.ua/maps/place/50%C2%B019'30.3%22N+28%C2%B022'11.0%22E/@50.3250812,28.3675446,17z/data=!3m1!4b1!4m5!3m4!1s0x0:0x0!8m2!3d50.3250778!4d28.3697333).

Таким чином, судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 керував автомобілем Honda CR-V, номерний знак НОМЕР_1 з порушенням п. 12.4 ПДР, оскільки у населеному пункті Болярка Житомирського району Житомирської області рухався транспортним засобом із швидкістю більше 50 км/год, отже вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Щодо покликань позивача на порушення порядку розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст. 271 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частиною 1 статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ч.1 ст. 22 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста і восьма статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя і п`ята статті 122, частина перша статті 123, 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста і сьома статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Разом з тим, частинами 2, 4 статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, протокол не складається. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Отже, у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в Кодексі України про адміністративні правопорушення.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд вважає помилковим висновок щодо неправомірності складання поліцейським постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення ПДР безпосередньо на місці його вчинення.

Крім того, на переконання апеляційного суду помилковим є висновок суду першої інстанції, щодо відсутності в оскарженій постанові інформації щодо місця події правопорушення, оскільки в постанові чітко зазначено автодорогу та її кілометрову позначку, де відбулась ця подія.

Враховуючи те, що обставини, вказані в постанові про адміністративне правопорушення мали місце, а відповідач діяв в межах повноважень, у спосіб та на підставі, що передбачені законом, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що не має підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення ДП18 009044 від 11 травня 2019 року.

Частиною 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи та прийняв рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому оскаржене рішення слід скасувати з прийняттям нового.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. Згідно частини четвертої цієї ж статті зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Керуючись ст. ст. 229, 271, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Житомирській області задовольнити.

Рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 25 липня 2019 року у справі №593/742/19 скасувати, та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. В. Глушко
І. І. Запотічний