Справа № 460/1005/19
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2019-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 рокуЛьвів№ 857/7839/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Качмара В. Я., Курильця А. Р.

з участю секретаря судового засідання - Чопко Ю. Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в режимі відеоконференції в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 02 липня 2019 року у справі № 460/1005/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Володимирецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (правонаступник- Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області) про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії, -

суддя в 1-й інстанції - Щербаков В. В.,

час ухвалення рішення - 02.07.2019 року,

місце ухвалення рішення - м. Рівне,

дата складання повного тексту рішення - 02.07.2019 року,

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача - Володимирецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, в якому просила визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови їй у призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та зобов`язати відповідача призначити їй пенсію із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 01 травня 2019 року.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 02 липня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач оскаржила його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що позивач надала докази, які підтверджують факт постійного проживання у зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01 січня 1993 року не менше 4 років, що дає їй право виходу на пенсію за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку. Крім того, апелянт звернула увагу на те, що вона має право на зниження пенсійного віку і без застосування початкової величини зниження пенсійного віку на 2 роки. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Представник відповідача подав відзив, у якому вказав, що надані позивачем документи не підтверджують факту її проживання у зоні посиленого радіологічного контролю не менше 4 років станом на 01 січня 1993 року, тому вона не має права на призначення пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Також Володимирецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області подало заяву про заміну сторони відповідача в порядку ст.52 КАС України, мотивуючи це тим, що згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Володимирецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області припинене 29 липня 2019 року та його правонаступником є Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що клопотання про заміну відповідача на правонаступника підлягає задоволенню.

Справа розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач (апелянт) - ОСОБА_1 та представник позивача (апелянта) - Крестинська Л. А. у судовому засіданні підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважають висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими. Просять скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Преставник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи в його відсутності за наявними у справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення позивача (апелянта) і представника позивача (апелянта), перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а оскаржуване рішення скасувати з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є потерпілою від Чорнобильської катастрофи (категорія 4) - громадянкою, яка постійно проживає на території зони посиленого радіологічного контролю, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 20 жовтня 1994 року.

03 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Володимирецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області із заявою про призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

До вказаної заяви позивачем додано рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 17 серпня 2018 року (набрало законної сили), яким встановлено факт проживання позивача в смт. Володимирець Рівненської області в період з 30 грудня 1988 року по 27 січня 1989 року; довідку Вищого професійного училища № 29 від 02 грудня 2016 року №01-35/863а, якою встановлено (підтверджено) факт проживання позивача в смт. Володимирець Рівненської області в період з 27 січня 1989 року по 14 січня 1992 року; довідку, видану виконавчим комітетом Володимирецької селищної ради Володимирецького району Рівненської області №7730 від 15 грудня 2016 року, якою підтверджено факт проживання позивача в смт. Володимирець Володимирецького району Рівненської області в період з 14 січня 1992 року по 26 грудя 1998 року; довідку виконавчого комітету Володимирецької селищної ради Володимирецького району Рівненської області №1639 від 23 квітня 2019 року підтверджено факт проживання позивача з 22 грудня 1998 року по даний час у смт. Володимирець.

Постановою Кабінету Міністрів УРСР від 23 липня 1991 року № 106 "Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" затверджено перелік населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення.

Згідно з додатком № 1 до вказаної постанови смт. Володимирець Володимирецького району Рівненської області віднесено до зони посиленого радіологічного контролю.

Листом від 09 квітня 2019 року №1217/05-01 відповідач повідомив позивача про те, що відповідно абз.6 п.п.5 п.2.1 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846) (зі змінами) при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а саме: зниження пенсійного віку, представляється посвідчення постраждалого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на забрудненій території, видана органами місцевого самоврядування, разом з тим, у зазначеному Порядку не вказано рішення суду, як документ, що надається для вирішення питання призначення пенсії із застосуванням норм ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 17 серпня 2018 року у справі № 556/2296/16-ц встановлено факт проживання ОСОБА_1 у смт. Володимирець Володимирецького району Рівненської області у період з 30 грудня 1988 по 27 січня 1989 року, однак не зобов`язано Володимирецьке об`єднане управління ПФУ Рівненської області взяти до відома факт такого проживання і призначити пенсію зі зниженням пенсійного віку згідно зі ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Таким чином, відсутні підстави для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали наслідок Чорнобильської катастрофи" .

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що час проживання позивача у зоні посиленого радіологічного контролю до 1 січня 1993 року є недостатнім для призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки цим Законом чітко зазначена умова, що особа за станом на 1 січня 1993 року має постійно проживати або відпрацювати у цій зоні не менше 4 років.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його помилковим, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно з ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Ч.1 ст.9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком, пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Умови призначення пенсії за віком встановлено ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зокрема, починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Ст.49 цього Закону передбачає, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державні пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно з ч.1 ст.55 вказаного Закону, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до п.2 цієї частини потерпілі від Чорнобильської катастрофи особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років мають право на зменшення пенсійного віку на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання або роботи, але не більше 5 років. При цьому, початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Ч.3 ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачає, що призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

Таким чином, призначення та виплата пенсій особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, провадиться за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і з урахуванням додаткових пільг, встановлених Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

При цьому, норми спеціального закону в цьому випадку застосовуються субсидіарно із нормами загального закону, доповнюють і конкретизують їх.

Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08 липня 2011 року №3668-VI внесені зміни до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а саме: жінкам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". При цьому, відповідне зниження пенсійного віку, передбачене цією статтею, застосовується також до завершення періоду збільшення віку виходу на пенсію до 1 січня 2022 року.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, спірним у даних правовідносинах є факт підтвердження та достатність періоду проживання (роботи) позивача на території радіоактивного забруднення в розумінні ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Щодо інших критеріїв відповідності для призначення вказаного виду пенсії позивачу спору у сторін не виникає.

Відповідно до ч.3 ст.65 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".

Згідно з вимогами ст.15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", довідка про період проживання, роботи на цих територіях є підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях.

Тому єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 21 листопада 2006 року у справі №21-1048во06 та від 04 вересня 2015 року у справі №690/23/15 та підтверджена Верховним Судом у постанові від 28 березня 2018 року у справі №333/2072/17, від 27 лютого 2019 року у справі №500/2778/17.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність у позивача права на користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема щодо призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку.

Відповідно до пп.5 п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (зі змінами внесеними згідно з Постановою правління Пенсійного фонду України №13-2 від 30 липня 2015 року, далі - Порядок №22-1) документом, що засвідчує особливий статус особи, зокрема є посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Отже, у разі звернення особи із заявою про призначення їй пенсії із застосуванням ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" для підтвердження особливого статусу заявника додається посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період проживання на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач відмовив позивачу у призначені пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", покликаючись на відсутність достатніх підтверджуючих документів про факт її проживання (праці) у зоні посиленого радіологічного контролю у відповідності до вимог ст.55 вказаного Закону, зокрема, вказуючи, що рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 17 серпня 2018 року у справі № 556/2296/16-ц встановлено факт проживання ОСОБА_1 у смт. Володимирець Володимирецького району Рівненської області у період з 30 грудня 1988 по 27 січня 1989 року, однак не зобов`язано Володимирецьке об`єднане управління ПФУ Рівненської області взяти до відома факт такого проживання і призначити пенсію зі зниженням пенсійного віку згідно зі ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З врахуванням наведеного вище, колегія суддів вважає, що судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлений факт проживання позивача у зоні посиленого радіоекологічного контролю з 30 грудня 1988 року по 27 січня 1989 року.

Таким чином, незаперечним є факт, що позивач проживала у зоні посиленого радіоекологічного контролю у період з 30 грудня 1988 по 27 січня 1989 року.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає документально підтвердженим період проживання позивача в зоні посиленого радіологічного контролю, необхідний для підтвердження права на додаткове зменшення пенсійного віку, передбаченого положеннями ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з розрахунку: 1 рік за 3 роки проживання, але не більше 5 років, а тому пенсійний вік ОСОБА_1 підлягає зниженню на 5 років.

Відповідно до інформації, яка розміщена на офіційних веб-сайтах Головних управлінь Пенсійного фонду України у відповідних областях про визначення віку виходу на пенсію жінок відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» вбачається, що для жінок, які мають право на зниження пенсійного віку на 5 років та народились в період з 01 квітня 1965 року по 30 вересня 1965 року вік виходу на пенсію становить 54 роки.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто ІНФОРМАЦІЯ_3 їй виповнилося 54 роки.

Враховуючи усе вищенаведене, колегія суддів вважає, що позивач фактично досягнула віку, визначеного статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з врахуванням законодавчих положень про зменшення пенсійного віку, а тому має право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ста.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Таким чином, оскільки при зверненні до відповідача із заявою про призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, позивач відповідала критеріям, визначеним ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», колегія суддів дійшла висновку про те, відмова Володимирецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є протиправною.

Ч.1 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачає, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Таким чином, належним способом захисту порушеного права позивача колегія суддів, відповідно до ч.2 ст.245 КАС України, вважає зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненської області, яке є правонаступником Володимирецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з дня досягнення пенсійного віку - з ІНФОРМАЦІЯ_3, що узгоджується з приписами ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Разом з тим, суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним обставинам, що призвело до ухвалення помилкового рішення, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги є підставними та спростовують відповідні висновки суду першої інстанції з вищенаведених мотивів.

З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим відповідно до вимог ст.317 КАС України рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення.

Керуючись ст. 243, 246, 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 02 липня 2019 року у справі № 460/1005/19 скасувати, та прийняти постанову, якою позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову Володимирецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області у призначенні ОСОБА_1 пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 01 травня 2019 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді В. Я. Качмар
А. Р. Курилець
Повне судове рішення складено 16 вересня 2019 року.