Справа № 163/454/19
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2019-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2019 рокуЛьвів№ 857/9016/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів :

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Глушка І.В., Матковської З.М.,

при секретарі судового засідання: Дроздовській Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС на рішення Любомльського районного суду Волинської області від 01 серпня 2019 року (суддя- Чишій С.С., ухвалене в м. Любомль о 15:06, повний текст складено 06.08.2019р.) у справі № 163/454/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил №0085/20500/19 від 13.02.2019р.,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Волинської митниці ДФС в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 0085/20500/19 від 13.02.2019 року за ознаками ст.485 МК України.

Рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 01 серпня 2019 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду Волинська митниця ДФС оскаржила його подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Вважає, що оскаржуване рішення винесене без належного з`ясування обставин справи і з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить його скасувати та прийняти нове рішення про відмову в позові.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на доведеність вини позивача у вчиненні порушення митних правил в порядку ст.352 МК України, та як отримані від митних органів Королівства Нідерландів та Республіки Польща документи, які в розумінні ст.495 МК України, є належними і допустимими доказами. Відповідач зазначає, що згадані документи доводять зацікавленість позивача у подачі рахунка-фактури з меншою вартістю транспортного засобу з метою уникнення від сплати митних платежів у повному обсязі.

Позивач та відповідач будучи повідомленими належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились та явки представника в судове засідання не забезпечили, що відповідно до ч.2 ст.313 КАС України не перешкоджає розгляду справи без їхньої участі.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що митне оформлення вантажного автомобіля марки "Мерседес-Бенц", моделі "Спринтер", ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , здійснене 16.03.2018 року посадовою особою митного поста "Луцьк" Волинської митниці ДФС за поданою керівником ПП "Лідер Авто Захід"- ОСОБА_3 митною декларацією типу ІМ40ДЕ № UA205100/2018/003645. Згідно міжнародної транспортної накладної CMR від 14.03.2018 року, рахунку-фактури від 14.03.2018 року №180314.53-SIL/LAZ вартість вказаного транспортного засобу становить 2900 євро, його продавцем виступала компанія "SCANDIO IMPEX LIMITED PARTNERSHIP", покупцем ПП "Лідер Авто Захід".

Як видно з матеріалів справи, за митне оформлення цього автомобіля при його митній вартості у 209 128,88 гривень було нараховано та сплачено 68 588,82 гривень митних платежів.

В подальшому, з метою перевірки автентичності поданих до митного оформлення товаросупровідних документів на автомобіль "Мерседес-Бенц", моделі "Спринтер", Волинською митницею ДФС через Департамент організації протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії до митних органів Республіки Польща направлено запит №11352/5/99-99-20-02-01-16 від 27.06.2018 року, та 13.12.2018 року, отримані відповіді від митних органів Республіки Польща та Королівства Нідерландів, ДФС України надіслало Волинській митниці ДФС для проведення перевірки.

Згідно з отриманою відповіддю митних органів Республіки Польща 14.03.2018 року в пункті пропуску " Гребенне " був оформлений товар у вигляді транспортного засобу з реєстраційним номером НОМЕР_2 в режимі експорту за нідерландською митною декларацією №18NLJEOBTSAZ7VWD57.

Відповідно до отриманої відповіді митних органів Королівства Нідерландів від 18.11.2018 року та доданої експортної митної декларації №18NLJEOBTSAZ7VWD57 вартість автомобіля з реєстраційним номером НОМЕР_2 становить НОМЕР_3 євро, одержувач ОСОБА_5 .

Відтак, з огляду на різницю вартості транспортного засобу, заявленої і прийнятої під час митного оформлення, стосовно нідерландської експортної митної декларації різниця розміру митних платежів становить 63289,86 гривень, що визначено службовою запискою УАМП Волинської митниці.

В подальшому 10.01.2019 року інспектор Волинської митниці ДФС склав щодо ОСОБА_6 протокол про порушення митних правил № 0085/20500/19 за ознаками ст.485 МК України. В протоколі зазначено, що ОСОБА_7 , який станом на 16.03.2018 року перебував на посаді ПП "Лідер Авто Захід" під час митного оформлення автомобіля Мерседес-Бенц", моделі "Спрінтер", ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , вчинив дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати в повному обсязі митних платежів в сумі 63 289,86 гривень, тобто заявив в митній декларації неправдиві відомості необхідні для визначення митної вартості самого товару, та надав з цією метою органу доходів і зборів документи, що містять такі відомості.

Як наслідок 13.02.2019 року в.о. начальника Волинської митниці ДФС Шелігацький Є.С. виніс оскаржувану постанову, якою ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України, відповідно до змісту протоколу №0085/20500/19 і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, що становить 189 869,58 гривень.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції дійшов висновку про неповноту і необ`єктивність доказів в справі про порушення митних правил, а відтак про протиправність постанови відповідача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, зважаючи на наступні міркування та обставини справи.

Статтею 485 Митного кодексу України, в редакції чинній на час ввезення транспортного засобу позивачем, (далі - МК України) встановлено, що заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Для притягнення до відповідальності, згідно з статтею 485 МК України необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку, неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості, вини у формі прямого умислу, а також наявність в діях особи особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру.

Відповідно до частини 1 статті 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

За змістом статті 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

При цьому, статтею 485 МК України передбачено наявність спеціальної протиправної мети неправомірного звільнення від сплати чи зменшення розміру сплати митних платежів, що вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки необережно не можливо заявити неправдиві відомості.

Згідно з частиною 1 статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до частини 1 статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Частиною 2 статті 264 МК України встановлено, що митна декларація та інші документи подаються органу доходів і зборів в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, - декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати органу доходів і зборів оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їх копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

З метою визначення правильності заповнення поданої митної декларації та відповідності доданих до неї документів установленим вимогам орган доходів і зборів здійснює перевірку митної декларації. Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. (частини 5, 6 статті 264 МК України).

Перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений статтею 53 МК України.

Судом з матеріалів справи встановлено, що підставою для складання протоколу про порушення митних правил та головним доказом для притягнення ОСОБА_6 до відповідальності за передбачене ст.485 МК України правопорушення була одержана від нідерландських митних органів експортна митна декларація №18NLJEOBTSAZ7VWD57.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, між відомостями цієї експортної декларації і наданими позивачем для митного оформлення транспортного засобу на території України документами дійсно є невідповідності щодо вартості транспортного засобу. Однак, доводи апелянта не спростовують факту придбання позивачем автомобіля за ціною, яка була вказана при його митному оформленні.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, отримані від митних органів Королівства Нідерландів документи не доводять протиправних дій позивача і, в той же час, не спростовують факту придбання автомобіля за ціною, яка була вказана при його митному оформленні. Серед цих документів відсутні угоди купівлі-продажу транспортного засобу (інвойси, рахунки-фактури тощо), які свідчили б про перехід прав на автомобіль за відповідну ціну. Статистична вартість транспортного засобу, вказана в експортній декларації, за відсутності таких документів не може служити належним доказом дійсної вартості. Окрім цього, експортна декларація № 18NLJEOBTSAZ7VWD57, отримана від митних органів Королівства Нідерландів, не містить відомостей щодо відправника товару та назви транспортного засобу, в ній вказано лише реєстраційний номерний знак.

Також судом першої інстанції вірно взято до уваги, що подані позивачем для митного оформлення транспортного засобу документи ніким не скасовані і не визнані недійсними.

Відтак, вірним є висновок суду першої інстанції, що Волинська митниця ДФС, зробивши висновок, що єдиним і беззаперечним доказом є документи нідерландських митних органів, не перевірила обставин завершення експорту товару; для усунення всякого роду сумнівів не вчинила запитів відповідним компаніям, які фігурують експортером товару по нідерландських документах та документах, поданих до митного оформлення позивачем.

Окрім цього, як вірно зазначено судом першої інстанції митне оформлення транспортного засобу передбачає сплату акцизного податку, що справляється з огляду на об`єм циліндрів двигуна (ст.215 ПК України), а також ввізного мита і податку на додану вартість, що обраховуються, в тому числі, з митної вартості транспортного засобу (Закон України "Про митний тариф", розділ V ПК України).

Згідно із п.1 ч.1 ст.50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.55 МК України встановлено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Як вбачається з матеріалів справи, митне оформлення транспортного засобу проведено відповідно до декларації ІМ40ДЕ №UA205100/2018/003645, в якій митна вартість автомобіля визначена за 6 (резервним) методом, а в порядку ст.55 МК України митниця коригування митної вартості транспортного засобу, в тому числі із застосуванням основного методу (за ціною договору), не проводила, відповідне рішення в матеріалах справи відсутнє.

Відтак вірним є висновок суду першої інстанції, що самостійне визначення управлінням адміністрування митних платежів Волинської митниці розміру таких платежів на підставі документів, що були отримані від митних органів Королівства Нідерландів, не відповідає положенням МК України щодо процедури коригування такої вартості, через що відповідна службова записка є недопустимим доказом.

Враховуючи наведене вище судом першої інстанції зроблено вірний висновок, що належних, допустимих і достатніх доказів, які свідчили б про наявність в діях ОСОБА_6 ознак, передбаченого ст.485 МК України, правопорушення відповідачем не надано.

За таких обставин, аналізуючи вимоги частини 1 статті 486, статті 489 МК України, щодо з`ясування обставин кожної справи та вирішення її з дотриманням вимог закону, а також приписів частини 1 статті 466 МК України, щодо застосування адміністративного стягнення за порушення митних правил не інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України, вимог пунктів 2 та 3 частини 1 статті 531 МК України, щодо підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, суд апеляційної інстанції вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо протиправності винесення постанови в справі про порушення митних правил №0085/20500/19 від 13.02.2019року.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів апеляційного суду вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 308, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС залишити без задоволення, а рішення Любомльського районного суду Волинської області від 01 серпня 2019 року у справі № 163/454/19 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді І. В. Глушко
З. М. Матковська
Повне судове рішення складено 17.09.2019р.