Справа № 214/2083/19(2-а/214/111/19)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2019-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 вересня 2019 року м. Дніпросправа № 214/2083/19(2-а/214/111/19)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 12 серпня 2019 року (суддя Попов В.В.) у справі №214/2083/19 (2-а/214/111/19) за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №1 батальйону №2 полку патрульної поліції Управління патрульної поліції в м.Кривому Розі Беденюка Артема Валентиновича про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив: скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ №979860, винесену 10 березня 2019 року поліцейським роти №1 батальйону №2 полку патрульної поліції Управління патрульної поліції в м.Кривому Розі Беденюком Артемом Валентиновичем про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, а справу закрити.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що 10.03.2019 року відповідачем відносно нього складено оскаржувану постанову, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог п.2.1 «г» ПДР України, а саме керування ТЗ без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивач вважає, що вимоги вказаного пункту ПДР України він не порушував, та у відповідача були підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, оскільки, на думку позивача, за цією нормою права відповідальність настає якщо водій не пред`явив або не передав для перевірки відповідних документів лише у випадках, що визначені п.21.2 ст.21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зазначає, що на час складання спірної постанови поліс в нього був наявний, та був пред`явлений відповідачу. Також, вказує на те, що відповідачем не було забезпечено його прав на юридичну допомогу, збір і надання доказів; не в повному обсязі з`ясовані всі обставини справи, що мають значення для правильного вирішення справи.

Рішенням Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 12 серпня 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено. Рішення суду фактично мотивовано обґрунтованістю оскарженого рішення відповідача з огляду на доведеність факту скоєння позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.126 КУпАП.

Не погодившись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій,

посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач, зокрема, вказує на те, що судом першої інстанції необґрунтовано прийнято як доказ вчинення позивачем адміністративного правопорушення наданий відповідачем відеозапис з нагрудної камери інспектора патрульної поліції, оскільки останній містить лише фіксацію ходу розгляду адміністративної справи. Крім цього, під час розгляду справи судом першої інстанції не враховано той факт, що позивачем також оскаржено у судовому порядку постанову про накладення на нього адміністративного стягнення за фактом керування ТЗ з неосвітленим номерним знаком у темну пору доби, який став підставою для зупинки ТЗ позивача 10.03.2019р.

Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із такого.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 10 березня 2019 року поліцейським роти №1 батальйону №2 полку патрульної поліції Управління патрульної поліції в м.Кривому Розі Беденюком Артемом Валентиновичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №979860, згідно якої 10.03.2019 о 22:05 год., керуючи автомобілем марки «Chevrolet Aveo», н.з. НОМЕР_1 , рухався в м. Кривому Розі по вул. Володимира Великого,39а, не маючи при собі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п.2.1 «г» ПДР України.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

За наслідками перегляду справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову з огляду на таке.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Chevrolet Aveo», н.з. НОМЕР_1 , в м. Кривому Розі по вул. Володимира Великого,39а, був зупинений у зв`язку з відсутністю освітлення номерного знаку. За фактом встановленого правопорушення інспектором патрульної поліції складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП. Також на вимогу працівника патрульної служби, позивач не пред`явив чинний поліс обов`язкового страхування, чим порушив вимоги п.2.1 «г» Правил дорожнього руху.

У відповідності до п.2.1 «ґ» Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001р. (із змінами та доповненнями) водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно із п.2.4 «а» Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до ст..16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно із ст..53 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Як встановлено вище, підставою для зупинення транспортного засобу позивача стала наявна технічна несправність у вигляді неосвітленого номерного знаку. Існування вказаних обставин зумовило виникнення в інспектора права на реалізацію повноважень вимагати у позивача пред`явлення документів, які водій зобов`язаний мати відповідно до частини 2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух».

Згідно із ч.1 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 251 КУпАП орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Під час розгляду справи в суді першої відповідач до матеріалів справи долучив відеозапис з місця події, який був досліджений судом.

Із вказаного відеозапису видно, що на вимогу інспектора патрульної поліції ОСОБА_1 пред`явив поліс обов`язкового страхування, дослідженням якого відповідачем встановлено, що дія вказаного поліса на момент перевірки закінчилася.

Отже, встановлені обставини справи свідчать, що на час складання спірної постанови у позивача був відсутній чинний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Будь-яких доказів спростування вказаних обставин позивачем під час судового розгляду справи не надано.

Таким чином, аналіз обставин справи, встановлених судом на підставі дослідження доказів у їх взаємному зв`язку та сукупності, дає підстави для висновку про доведеність у спірних правовідносинах вини позивача у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Відтак, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Аргументи позивача стосовно того, що повноваження інспектора патрульної поліції щодо здійснення перевірки наявності у водія полісу обов`язкового страхування обмежуються лише випадками, передбаченими п.21.1 ст.21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» колегія суддів вважає необґрунтованими, виходячи із наступного.

Так, пунктом 21.2 статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється:

Відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України.

В той же час, пунктом 21.3 статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Тобто, вказаною нормою права визначено обов`язок водія мати при собі страховий поліс і такий страховий поліс має бути пред`явлений посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу. При цьому, п.21.3 ст.21 Закону не вказує на те, що поліс страхування може бути пред`явлений на вимогу повноважної особи лише у випадку складання нею протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформлення матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Аналізуючи зазначені норми права Закону України «Про дорожній рух», Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Правил дорожнього руху, які визначають повноваження посадових осіб поліції та обов`язки водіїв транспортних засобів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що визначені пунктом 21.2 статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підстави контролю за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, не є вичерпними, оскільки вказаний Закон не є спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері безпеки руху та визначає повноваження підрозділів Національної поліції в цих правовідносинах. На думку суду п.21.2 ст.21 Закону, як закону, що регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, визначено додаткові повноваження підрозділів Національної поліції щодо контролю за наявністю полісу обов`язкового страхування у такому випадку, як складання протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформлення матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Про вказану правову позицію, на думку суду апеляційної інстанції, свідчать і внесені законодавцем зміни до ч.1 ст.126 КУпАП, попередня редакція якої: «Керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, ліцензійної картки на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне накладення штрафу ….», була змінена: «керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу …». Тобто, ч.1 ст.126 КУпАП, в редакції яка діяла на час прийняття відповідачем оскарженої постанови, передбачала відповідальність за сам факт відсутності або не пред`явлення для перевірки полісу обов`язкового страхування, без такої умови, як «у випадках, передбачених законодавством».

Не можуть бути підставою для визнання неправомірним притягнення позивача до адміністративної відповідальності і його доводи про те, що відповідачем була порушена процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення, в частині позбавлення позивача скористатися своїми права, зокрема, скористатися правом на юридичну допомогу. Так, з оглянутого відеозапису вбачається, що патрульним роз`яснено позивачу суть правопорушення (керування ТЗ, не маючи при собі полісу обов`язкового страхування), повідомлено про розгляд справи, роз`яснено права позивача. При цьому, будь-яких клопотань позивачем заявлено не було.

Отже, пояснення позивача про порушення відповідачем процедури притягнення до адміністративної відповідальності, наданими суду доказами не підтверджуються.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 12 серпня 2019 року по справі №214/2083/19 (2-а/214/111/19) - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ч.3 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 12.09.2019р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк