Справа № 520/5349/19
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2019-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2019 р. № 520/5349/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Тітова О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Ліпчанської Я.В.,

представника позивача - Тараніна О.В.,

2-го представника позивача - Папакиці В.В.,

представника відповідача - Дронь А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Метида" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень -рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Метида", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просить суд: скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області №1, №1 від 19.02.2019 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що при проведенні перевірки контролюючим органом та при оформленні її результатів мало місце не дотримання вимог податкового законодавства, висновки акту перевірки є неправомірними, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення №1, №1 від 19.02.2019 року прийняті з порушенням норм діючого законодавства України, що є підставою для їх скасування.

Відповідач проти позову заперечував, згідно наданого до суду відзиву на позов просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі та зазначивши, що оскаржувані в даній справі податкові повідомлення-рішення №1, №1 від 19.02.2019 року є законними та обґрунтованими, винесеним відповідно до чинного законодавства, а позовні вимоги позивача є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Представником позивача через канцелярію суду подано відповідь на відзив, в якому він підтримав вимоги та доводи заявлені в позові.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 03.06.2019 р. відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28.08.2019 р. закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті на 04.09.2019 р. о 15:00 год.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві.

Представник Головного управління ДФС у Харківській області в судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, фахівцем Головного управління ДФС у Харківській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Метида" (податковий номер 31151444) з питань дотримання вимог податкового законодавства України щодо господарських взаємовідносин з контрагентами - постачальниками: ТОВ "Тарспец-ДВ" (податковий номер 40059861) за грудень 2015 - січень 2016 року, ТОВ "Таргетінг" (податковий номер 39908747), за лютий - березень 2016 року, ТОВ "Сигма Капітал" (податковий номер 39528415) за листопад 2016 року, а також даних щодо подальшої реалізації та/або використання у власній господарській діяльності придбаних товарів (робіт, послуг).

Результати перевірки оформлені актом від 25.01.2019 №212/20-40-14-21-08/31151444, яким зафіксовано порушення позивачем п.п. "а" п.198.1, абз. 1 і 2 п.п.198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, що призвело до за на суму ПДВ 99733,04 грн., за січень 2016 року - на суму ПДВ 189257,98 грн., за лютий 2016 року - на суму ПДВ 15359,94 грн., за березень 2016 року - на суму ПДВ 6171,37 грн., за листопад 2016 року - на суму ПДВ 360,00 грн., в результаті чого:

- занижено суму податку на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України, в сумі 233778,23 грн., в тому числі за грудень 2015 року - на суму ПДВ 99733,04 грн., за січень 2016 року - на суму ПДВ 129970,89 грн., за березень 2016 року - на суму ПДВ 4074,30 грн.;

- завищено від`ємне значення податку на додану вартість в сумі 77104,00 грн. в тому числі за січень 2016 року - на суму ПДВ 59287,00 грн., за лютий 2016 року - на суму ПДВ 15360,00 грн., за березень 2016 року - на суму ПДВ 2097,00 грн., за листопад 2016 року - на суму ПДВ 360,00 грн.

Позивач не погодившись з актом перевірки від 25.01.2019 №212/20-40-14-21-08/31151444 подав на них свої заперечення до Головного управління ДФС у Харківській області.

Рішенням від 18.02.2019 №7069/10/20-40-14-21-14 Головне управління ДФС у Харківській області залишено без змін висновки, наведені в акті перевірки від 25.01.2019 №212/20-40-14-21-08/31151444.

На підставі вищевказаного акту перевірки від 25.01.2019 №212/20-40-14-21-08/31151444, відповідачем винесено податкові повідомленні - рішення від 19.02.2019:

- №1, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 167556,25 грн., з яких за податковим зобов`язанням +134045, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 33511,25 грн.;

- №1, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на загальну суму 77104 грн.

Не погодившись з винесеними податковими повідомлення - рішеннями 04 березня 2019 року позивач подав скаргу до Державної фіскальної служби України.

Судом встановлено, що контрагентами позивача у перевіряємому періоді були ТОВ "Тарспец-ДВ", ТОВ "Таргетінг", ТОВ "Сигма Капітал".

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ "Тарспец-ДВ", суд зазначає наступне.

З матеріалів справи встановлено, що між позивачем (покупець) та ТОВ "Тарспец-ДВ" (постачальник) укладено договір поставки №201115.1 від 20.11.2015, за умовами якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця, а покупець прийняти та сплатити за товар в асортименті, кількості, номенклатурі згідно виписаних товарних документів на умовах даного договору.

На виконання умов вищевказаного договору позивачем надано: видаткові накладні, податкові накладні.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ "Таргетінг", суд зазначає наступне.

Судовим розглядом встановлено, що у період з лютого по березень 2016 року ТОВ "МЕТИДА" здійснювало у ТОВ "Таргетінг" разові замовлення на придбання товарно - матеріальних цінностей на підставі рахунків - фактури: №74 від 29.02.2016, №26 від 03.03.2016, №40 від 14.03.2016.

На підставі видаткових накладних ТОВ "Таргетінг" здійснив поставки замовленого товару на ТОВ "Метида" на загальну суму 129187,82 грн., у тому числі ПДВ - 21531,31 грн.

В подальшому куплений товар у ТОВ "Таргетінг", позивачем реалізований при виконанні своїх зобов`язань перед ДП "Харківський завод спеціальних машина, та ДП "Львівський бронетанковий завод", що підтверджується наявними в матеріалах справи договорами поставки, виписками за поставлений товар, видатковими накладними.

За результатом здійснення господарських операцій ТОВ "Таргетінг" склало та зареєструвало податкові накладні: №№ 74, 26, 40, на підставі яких відповідно до норм чинного законодавства ТОВ "Метида" включило зазначені суми до власного податкового кредиту.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ "Сигма Капітал", суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що між позивачем (покупець) та ТОВ "Сигма Капітал" (постачальник) укладено договір поставки №28 від 01.08.2016, за умовами якого постачальник на умовах, в порядку та строки, встановлені даним договором зобов`язався приймати та оплачувати товар.

На виконання умов вищевказаного договору сторонами складено рахунок до сплати №131 від 24.11.2016, видаткову накладну №82 від 24.11.2016, податкову накладну №34 від 24.11.2016.

Транспортування сировини купленої позивачем за вищевказаним договором поставки здійснювалось із залученням перевізника ТОВ "НОВА ПОШТА", що підтверджується актом здачі - прийняття робіт (надання послуг) №НП/1-0076790 від 30.11.2016.

Розрахунки за товар по вищевказаним правовідносинам позивача з його контрагентами ТОВ "Тарспец-ДВ", ТОВ "Таргетінг", ТОВ "Сигма Капітал" здійснені у безготівковій формі, що підтверджується наявними в матеріалах справи виписками по рахунках позивача.

По суті позовних вимог суд зазначає, що відповідно до підпунктом 14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України визначено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

За приписами пункту 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Пунктом 1983.3 статті 198 Податкового кодексу України визначено нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

За приписами п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (п. 201.7 ст. 201 Податкового кодексу України).

Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу (п. 201.8 Податкового кодексу України).

Пунктом 201.10 ст.201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Виходячи із вищезазначеної норми, податкова накладна є документом, що підтверджує факт сплати покупцем ПДВ у ціні товару.

Положеннями п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію (згідно із Законом N 1724-VIII від 03.11.2016, до внесення змін Законом 1724-VIII від 03.11.2016 в наступній редакції - первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення).

Відповідно до пунктів 1 та 2 статті 9 Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що мають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з пунктом 2.1 та 2.4 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за №168/704 (далі - Положення), в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Суд зазначає, що правочини, укладені між позивачем та ТОВ "Тарспец-ДВ", ТОВ "Таргетінг", ТОВ "Сигма Капітал" є такими, що укладені між правоздатними та дієздатними юридичними особами, за формою та змістом не суперечать закону, предметом спірних правочинів не є речі, що обмежені в цивільному обороті. Отже, такі договори є належними та допустимими доказами наявності між позивачем та його контрагентами факту вчинення правочинів в розумінні ст.202 Цивільного кодексу України.

Згідно ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Доказів повернення коштів позивачу від контрагентів після їх перерахування, наявності у позивача та його контрагентів спільного інтересу щодо фіктивного отримання коштів за поставлений товар (що могло б мати місце у разі пов`язаності цих осіб), відповідачем не надано.

Щодо посилань Головного управління ДФС у Харківській області в акті перевірки про отримання ними податкової інформації:

- №106/20-40-14-08-12/40059861 щодо ТОВ "Тарспец-ДВ" за звітній період декларування ПДВ за січень 2016 року, відповідно яких встановлено неможливість виконання ТОВ "Тарспец-ДВ" оформлених господарських операцій з зв`язку з відсутність у контролюючого органу інформації щодо зберігання та транспортування товарів, інформації про власні чи орендовані фонди та невідповідність придбаного та реалізованого за грудень 2015 та січень 2016 року товару;

- №23/15-32-14-07-08 від 07.02.2018 щодо ТОВ "Таргетінг" за звітній період декларування ПДВ вересень-жовтень 2015 року, грудень 2015 року та січень-квітень 2016 року, то дана інформація складена в зв`язку з неможливість вручення контрагенту запиту та неотримання від ТОВ "Таргетінг" документів, які свідчать про здійснення фінансово - господарської діяльності;

- №77/08-29-12-01 від 17.01.2017 за звітній період декларування ПДВ жовтень-листопад 2016 року, то її було складено в зв`язку з ненаданням ТОВ "Сигма Капітал" документів, які свідчать про здійснення фінансово - господарської діяльності, суд зазначає наступне.

Приписами частини 2 ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Частиною 1 ст.42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Чинне податкове законодавство не ставить у залежність право платника податків на формування податкового кредиту від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету. Питання визначення складу податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків і не ставить цей факт у залежність від розрахунку з бюджетом третіх осіб (Ухвала ВАСУ від 13.06.16 по справі №К/800/25461/14).

Платник податків самостійно несе відповідальність за достовірність і своєчасність обчислення та внесення ним податку до бюджету відповідно до законодавства України і не може нести відповідальність за порушення контрагентом правил здійснення господарської діяльності (ухвала ВАС України від 12 лютого 2015 року по справі К/9991/69219/12).

Як зазначено в постанові Верховного суду від 06.02.2018 по справі №804/4940/14 відсутність у контрагентів позивача матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем... Податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку-покупця від дотримання його контрагентами податкової дисципліни та правильності ведення ними податкового або бухгалтерського обліку.

Контрагенти позивача ТОВ "Тарспец-ДВ", ТОВ "Таргетінг", ТОВ "Сигма Капітал" належним чином виконали взяті на себе зобов`язання, сторонами були підписані усі необхідні та передбачені законом первинні документи на підтвердження здійсненої господарської операції.

За таких обставин висновки контролюючого органу щодо фінансово-господарської діяльності ТОВ "Тарспец-ДВ", ТОВ "Таргетінг", ТОВ "Сигма Капітал" не можуть слугувати підставою для встановлення грошового зобов`язання до ТОВ "Метида", яке не несе відповідальність за самостійну господарську діяльність його контрагентів та їх посадових осіб.

Щодо посилань контролюючого органу на кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000024 від 27.02.2014 (щодо ТОВ "Таргетінг"), №0000046 від 01.02.2017 (щодо ТОВ "Сигма Капітал"), суд зазначає наступне.

За правилами пункту 83.1 ст. 83 Податкового кодексу України, для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є:

- документи, визначені цим Кодексом;

- податкова інформація;

- експертні висновки;

- судові рішення;

- податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Частиною 2 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Частиною 1 ст. 62 Конституції України передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 06.11.2018 по справі №822/551/18 (адміністративне провадження №К/9901/61751/18), факт порушення кримінальної справи та отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб`єктів, в рамках такої кримінальної справи, не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентами.

Належним доказом неправомірної діяльності підприємства-контрагента та факту відсутності постачання товарів з їх боку є виключно вирок суду, проте, на сьогоднішній день в межах кримінального провадження №0000024 від 27.02.2014, №0000046 від 01.02.2017 жодній особі не винесено обвинувального вироку суду, відтак посилання відповідача є безпідставними та незаконними.

Разом з тим, факт наявності інформації щодо відкритих кримінальних проваджень не є належними та допустимими доказами в адміністративній справі.

Щодо посилань контролюючого органу в акті перевірки на відсутні у позивача товарно - транспортних накладних, суд зазначає наступне.

Наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14 жовтня 1997 року затверджені Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні (далі - Правила № 363).

Відповідно до розділу 1 Правил перевезення товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюється облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу, товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Згідно положень пунктів 11.1, 11.3, 11.4, 11.5, 11.6 Правил перевезення основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля. Оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля. Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри. Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби і печаткою або штампом), передається Перевізнику.

Вказані Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку платників податку, а лише встановлюють права, обов`язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників). При цьому, документи, обумовлені вказаними правилами, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

Вказаний висновок суду повністю узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним, зокрема, у постанові від 21 серпня 2018 року у справі №П/811/2816/15.

Отже, товарно-транспортні накладні призначені для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом, тобто товарно-транспортна накладна є первинним документом, який підтверджує факт надання/отримання транспортних послуг і підставою для формування витрат за такі послуги.

Також, слід зазначити, що у постанові Верховного Суду від 18 грудня 2018 року у справі №826/13058/15, суд зазначив: "товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом, тобто товарно-транспортна накладна є доказом, який підтверджує факт надання/отримання транспортних послуг, а не реальність господарської операції в цілому. В межах спірних відносин податковий кредит та витрати по факту придбання послуг перевезення позивачем не формувався, що обумовлює безпідставність доводів податкового органу в частині вимог до товарно-транспортних накладних взагалі".

Так, суд зазначає, що придбаний позивачем у ТОВ "Тарспец-ДВ" "міст четвертий в зборі" (корпус якого зроблений з алюмінію, вага у зборі - 60 кг) транспортується у будь-якому легковому автомобілі. За один раз машина здатна перевезти до двох одиниць товару. Аналогічна ситуація і з товарами "коло каліброване ф16мм", "поковка коло Ф56" та "важіль поворотного кулака лівий".

Крім того, придбаний позивачем у ТОВ "Таргетінг" "балон з вентилем 5-150л" - це газовий балон ємністю 5 л та робочим тиском у 150 атм (розмір 430 мм. вага - 4 кг), який як пояснили представники позивача у судовому засіданні, може підняти кожна доросла людина.

Таким чином, твердження контролюючого органу про значний обсяг товару є безпідставними та необґрунтованим, і жодним чином не можуть слугувати доказом нереальності господарських операцій з контрагентом.

Таким чином формування податкового кредиту та податкового зобов`язання платником ПДВ здійснено відповідно до вимог Податкового кодексу України за правилом першої події.

На підставі вищевикладеного, враховуючи надання позивачем первинних документів необхідних для формування податкового кредиту, суд приходить до висновку, що господарські операції Товариства з обмеженою відповідальністю "Метида" мали реальний характер, призвели до зміни майнового стану учасників господарських відносин, відтак податкові повідомлення - рішення ГУ ДФС у Харківській області від 19.02.2019 №1, №1 прийнятті необґрунтовано та підлягають скасуванню, а позовні вимоги задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Метида" (61108, м.Харків, пр. Академіка Курчатова, 3-а, ) до Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м.Харків, вул.Пушкінська,46, ) про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення - рішення №1, прийняте ГУ ДФС України у Харківській області 19 лютого 2019 року.

Скасувати податкове повідомлення-рішення №1, прийняте ГУ ДФС України у Харківській області 19 лютого 2019 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Метида" (61108, м.Харків, пр. Академіка Курчатова, 3-а, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м.Харків, вул.Пушкінська, 46, ) судовий збір у розмірі 3669 (три тисячі шістсот шістдесят дев`ять) грн. 91 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 12 вересня 2019 року.

Суддя О.М. Тітов