Справа № 420/227/19
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2019-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 вересня 2019 року

Київ

справа №420/227/19

адміністративне провадження №К/9901/24425/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Усенко Є.А.,

суддів: Гончарової І.А., Гусака М.Б.,

розглянув матеріали касаційної скарги Головного управління Державної казначейської служби (ДКС) в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.03.2019 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.07.2019 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Форнакс Агро Україна» до Головного управління Державної казначейської служби в Одеській області про визнання протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення пені,

У С Т А Н О В И В :

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22.03.2019, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.07.2019 позов задоволено: визнано протиправною бездіяльність та зобов`язано Головне управління ДФС в Одеській області внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування ТОВ «ФОРНАКС АГРО УКРАЇНА» суми податку на додану вартість за червень 2017 в розмірі 340 776,00 грн та за жовтень 2017 в розмірі 202 944,00 грн.

Відповідач подав до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.03.2019 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.07.2019, у якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є, зокрема забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом (частина третя статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до пункту 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Системний аналіз вище наведених норм дає підстави для висновку, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмету доказування, складу учасників та інших обставин, крім випадків, передбачених частиною четвертої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи характер правовідносин, з приводу прав і обов`язків сторін в яких виник спір, що є предметом судового розгляду у цій адміністративній справі, предмет доказування, обставини, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій, а також доводи, викладені в касаційній скарзі, ця адміністративна справа підпадає під критерії визначення справи незначної складності.

Предметом позову є право позивача на отримання бюджетного відшкодування надмірно сплаченого ПДВ за червень та жовтень 2017, в сумі 340776,00 грн та в сумі 202944,00 грн.

Задовольняючи позов, суди першої та апеляційної інстанцій виходили із встановлених у справі обставин щодо надмірно сплаченого позивачем ПДВ за ці звітні податкові періоди, скасовані судовим рішенням, які набрали законної сили, податкові повідомлення-рішення форми «В1» № та форми «ВЗ» № , якими зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, за жовтень 2017 (рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.07.2018). Встановивши факт не відшкодування позивачу вищезазначених сум ПДВ за червень, жовтень 2017, в строк, встановлений статтею 200 Податкового кодексу України, суди застосували норми пункту 200.23 цієї статті і задовольнили позовні вимоги про стягнення пені, нарахованої на суму бюджетної заборгованості в загальному розмірі 62163,10 грн. Як свідчить зміст касаційної скарги, відповідач не заперечує наявність у позивача права на отримання бюджетного відшкодування (аркуш 4 касаційної скарги). Доводи касаційної скарги фактично стосуються тільки висновків судів першої та апеляційної інстанцій щодо застосування пункту 200.23 статті 200 ПК. Разом з тим, цей висновок відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному в постанові від 12.02.2019 справа № 826/7380/15. Враховуючи фактичні обставини справи, доводи скаржника в касаційній скарзі щодо підстав скасування судових рішень, ухвалених у цій справі, справа підпадає під критерій визначення справи незначної складності.

Правильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права до встановлених обставин є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

За правилами пункту 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи, що судові рішення прийняті у справі незначної складності, передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України виняткові обставини відсутні, судові рішення першої та апеляційної інстанцій не підлягають касаційному оскарженню, відповідно у відкритті касаційного провадження у даній справі слід відмовити.

Керуючись статтями 12, 248, 328, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної казначейської служби в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.03.2019 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.07.2019.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Є.А. Усенко

І.А. Гончарова

М.Б. Гусак ,

Судді Верховного Суду