Справа № 520/8833/18
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2019-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 р.Справа № 520/8833/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Макаренко Я.М. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.,

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Соіч Ю.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної фіскальної служби України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.06.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Мельников Р.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 18.06.19 року по справі № 520/8833/18

за позовом ОСОБА_3

до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області , Державної фіскальної служби України

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_3 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області, Державної фіскальної служби України, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення ДФС України від 03.05.2017 року №11006/7/99-99-04-04-02-17 про відмову ОСОБА_3 у виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із інвалідністю II групи, що настала в результаті стійкої хронічної хвороби отриманої під час проходження служби в податковій міліції відповідно до Закону України "Про міліцію" та порядку затвердженому постановою КМУ № 707 від 12.05.2007 р.;

- зобов`язати ДФС України та ГУ ДФС у Харківській області здійснити ОСОБА_3 виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із інвалідністю II групи, що настала в результаті стійкої хронічної хвороби отриманої під час проходження служби в податковій поліції, відповідно до Закону України "Про міліцію" та порядку затвердженому постановою КМУ № 707 від 12.05.2007 р., у сумі чотирирічного грошового забезпечення, як інваліду II групи у загальній сумі 68 402,88 грн. (шістдесят вісім тисяч чотириста дві гривні вісімдесят вісім копійок).

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що він звернувся до ГУ ДФС у Харківській області із заявою про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням II групи інвалідності, проте листом був повідомлений про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги. Зазначені дії та рішення відповідачів є протиправними та такими, що порушують права позивача.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11 червня 2019 року зазначений позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Державної фіскальної служба України щодо повернення до Головного управління ДФС у Харківській області матеріалів без прийняття рішення про призначення або про відмову в призначенні ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю ІІ групи. Зобов`язано Державну фіскальну службу України повторно розглянути матеріали щодо призначення ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги у зв`язку із інвалідністю ІІ групи. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем - Державною фіскальною службою України, подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом при вирішенні справи норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт посилався на те, що судом першої інстанції проігноровано сплив значного періоду часу після закінчення строку на звернення до суду та взагалі не зазначено про визнання причин пропущення строку поважними.

Крім того, апелянт наголошує на тому, що на адресу ДФС України від Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області надійшли матеріали щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю відповідно до положень Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 №707 (далі - Порядок №707). При цьому, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 установлено, що особам, які до набрання чинності Законом України від 13.02.2015 №208-VIII «Про внесення змін до статті 23 Закону України «Про міліцію» щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції» мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога призначається і виплачується відповідно до Порядку №707. Позивачу встановлено ІІ групу інвалідності 03.03.2017, тобто після набрання чинності Законом України від 13.02.2015 №208-VIII «Про внесення змін до статті 23 Закону України «Про міліцію» щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції». Отже, дія Порядку №707 на правовідносини з виплати позивачу одноразової грошової допомоги не розповсюджується. Враховуючи викладене, на думку апелянта, Порядок №707 не уповноважує ДФС України затвердити висновок про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю ОСОБА_3 , а тому ДФС України правомірно повернуто такі матеріали.

Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 10.09.2019 представники сторін підтримали свої правові позиції по справі.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_3 працював у Головному управлінні ДФС у Харківській області у період з 01.07.2002 року по 05.11.2015 року на різних посадах, до звільнення перебував на посаді старшого оперуповноваженого відділу оперативного супроводження адміністрування ПДВ оперативного управління ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області.

Наказом ГУ ДФС у Харківській області від 05.11.2015 р. №388-о звільнено у відставку за пунктом 65 підпунктом «б» (через хворобу) підполковника податкової міліції ОСОБА_3 , старшого оперуповноваженого відділу оперативного супроводження адміністрування ПДВ оперативного управління ДГІФ у Дзержинському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області. Вислуга років на день звільнення складає: у календарному обчисленні - 19 років, 06 місяців, 00 днів; загальний страховий стаж - 25 років, 07 місяців, 20 днів.

Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК (дата огляду - 03.03.2017) ОСОБА_3 встановлена друга група інвалідності: причина інвалідності - захворювання, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Відповідно до свідоцтва про хворобу №962 від 19.10.2015 року діагноз і постанова Військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання зазначено: ІХС, постінфарктний (19.03.2014 р. передній Q - позитивний ІМ), атеросклеротичний кардіосклероз, атеросклероз коронарних артерій (субоклюзія ПНА в проксимальному сегменті). Стан після стенування ПНА DES - стеном (12.08.2014). Аневризма лівого шлуночка. Гіпертонічна хвороба ІІІ ст., 3 ст., ризик дуже високий. СН 1 ст. Цукровий діабет, ІІ тип, вперше виявлений. Вегето-судинна дистонія з незначними проявами. Ангіоспазм судин сітківки. Далекозорість середнього ступеню лівого ока. Хронічний фаринголарингіт. Ангіоматозний поліп лівої голосової та вестибулярної складки з незначною захриплістю голосу. Хронічний вазомоторний риніт, нейрон-вегетативна форма. Викривлення п/перетинки з порушення носового дихання ліворуч

Зазначене захворювання діагностовано в позивача саме в період проходження служби в органах ДФС України.

В результаті проведеної комісії експертами встановлено, що позивач має хронічне кардіологічне захворювання та йому встановлено II групу інвалідності здобуте ним в результаті проходження служби в органах внутрішніх справ, що підтверджується висновком МСЕК та виданою довідкою серії №12 ААА №459380 від 03.03.2017 року.

Позивач, ОСОБА_3 , 20.04.2017 року звернувся до ГУ ДФС у Харківській області із заявою про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням II групи інвалідності.

Листом №2276/8/20-40-04-2-15 від 21.04.2017 на виконання вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 №707 "Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції" матеріали позивача Головним управлінням ДФС у Харківській області направлено до Державної фіскальної служби України для затвердження та виплати одноразової грошової допомоги.

ДФС України на адресу ГУ ДФС у Харківській області надіслано лист №11006/7/99-99-04-04-02-17 від 03.05.2017 «Про розгляд та повернення матеріалів», яким, зокрема, матеріали про виплату позивачу одноразової грошової допомоги повернуто та зазначено, що виплата одноразової грошової допомоги працівникам податкової міліції здійснювалась підрозділом, у якому проходив службу працівник податкової міліції, згідно із Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 №707. Також зазначено, що статтею 356 Податкового кодексу України передбачалося, що держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20-23 Закону України «Про міліцію». 07.11.2015 року втратив чинність Закон України "Про міліцію". ОСОБА_3 встановлено 2 групу інвалідності 03.03.2017 року після втрати чинності Законом України "Про міліцію". Збереження права на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", у Порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію», передбачено п. 15 розділу ІХ цього Закону, відповідно до змін, внесених Законом України від 23.12.2015 року №900-VIII «Про внесення змін до деяких Законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей». Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції. Проте, як вказано у листі вказані нормативно-правові акти не поширюються на працівників податкової міліції, тому для проведення виплати одноразової грошової допомоги працівникам податкової міліції згідно із цією постановою законні підстави відсутні. Розгляд матеріалів про виплату одноразової грошової допомоги працівникам міліції буде відновлено після внесення відновлених змін до Податкового кодексу України.

16.06.2017 року позивач отримав відповідь Головного управління ДФС у Харківській області №2403/А20-40-04-02-10, із змісту якої встановлено, що остання із посиланням на лист ДФС України №11006/7/99-99-04-04-02-17 від 03.05.2017 «Про розгляд та повернення матеріалів» фактично дублює його зміст.

Позивач, не погодившись із таким рішенням звернувся до суду із адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України та ГУ ДФС України у Харківській області.

Як вказано позивачем у адміністративному позові постановою Зміївського районного суду від 22 травня 2018 року по справі № 820/3688/17 позов був залишений без розгляду на підставі змін внесених до КАС України (розгляд даної категорії адміністративних позовів не відноситься до компетенції місцевих судів).

Позивачем у адміністративному позові та представником позивача під час розгляду справи вказано, що 17.07.2018 року позивач знову звернувся до Головного управління ДФС у Харківській області із заявою про здійснення йому нарахування та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням II групи інвалідності.

06.09.2018 року позивачем отримано відповідь із Головного управління ДФС у Харківській області із посиланням на лист №2403/А/20-40-04-02-10 від 16.06.2017 року.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що повернення Державною фіскальною службою України матеріалів щодо призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю без прийняття жодного рішення по суті, свідчить про протиправність дій Державної фіскальної служби України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно положень ст.26 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) держава гарантує правовий і соціальний захист осіб начальницького складу податкової міліції та членів їх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбаченого статтями 20 - 23 Закону України «Про міліцію».

Також, положеннями ст. 356 Податкового кодексу України визначено, що держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20-23 Закону України «Про міліцію» та Законом України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

Згідно ч. 6 ст. 23 Закону України «Про міліцію» у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Таким чином, ст. 23 Закону України «Про міліцію» передбачено, що право на одноразову грошову допомогу у працівника податкової міліції виникає і у тому разі, коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання, яке мало місце в період її проходження.

Закон України «Про міліцію» втратив чинність 07.11.2015 р. у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Відповідно до абз. 3 п.15 розділу XI прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Закону України «Про Національну поліцію».

Отже, право позивача на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі та з підстав, визначених Законом України «Про міліцію» зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Закону України «Про Національну поліцію».

Наявність зв`язку між захворюванням позивача, внаслідок якого останнім втрачено працездатність та йому встановлено інвалідність, та проходженням служби в органах внутрішніх справ не заперечується відповідачами по справі та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Згідно ст.23 Закону України «Про міліцію» порядок та умови призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності, яка настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ, органах державної податкової служби, визначає Кабінет Міністрів України.

На виконання ст. 23 Закону України «Про міліцію», Кабінетом Міністрів України постановою №707 від 12.05.2007 року затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції (далі - Порядок №707).

Відповідно до п.2 Порядку №707 одноразова грошова допомога (далі - грошова допомога) виплачується у разі установлення інвалідності, яка настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ, органах державної податкової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення такого строку внаслідок захворювання або нещасного випадку, що сталися: під час виконання службових обов`язків, пов`язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю, у розмірі: п`ятирічного грошового забезпечення - інвалідам I групи; чотирирічного грошового забезпечення - інвалідам II групи; трирічного грошового забезпечення - інвалідам III групи; у період проходження служби, - у відсотках відповідного розміру грошового забезпечення згідно із ступенем втрати працездатності, який визначається медико-соціальною експертною комісією.

В подальшому, у зв`язку з прийняттям Закону України від 13.02.2015 «Про внесення змін до статті 23 Закону України «Про міліцію» щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції» Кабінетом Міністрів України постановою від 21.10.2015 року №850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівників міліції (далі - Порядок №850).

Відповідно до пп. 2 п. 3 Порядку №850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ.

Водночас, у зазначеному порядку не покладено будь-яких додаткових обов`язків на органи Державної фіскальної служби України щодо проведення спірних виплат.

Проте, Порядок №707 є чинним та відповідно встановлює порядок вирішення питання щодо виплати та умови виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідності працівника міліції, податкової міліції, та в даному випадку підлягає застосуванню відповідачами по справі, за виключенням частини щодо розмірів виплати, які встановлюються статті 23 Закону України «Про міліцію».

Відповідно до ч.7 Порядку №707 МВС та ДПА у десятиденний строк приймає рішення про призначення виплати і надсилає його разом із документами, зазначеними у пунктах 4 і 5, органу внутрішніх справ, органу державної податкової служби, у якому проходив службу працівник міліції, податкової міліції, для проведення виплати.

Отже, ч. 7 Порядку №707 передбачено, що отримавши матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідності відповідні органи виконавчої влади зобов`язані розглянути дане питання по суті та прийняти відповідне рішення щодо призначення або відмови в призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідності.

Судовим розглядом справи встановлено, що ДФС України листом №11006/7/99-99-04-04-02-17 від 03.05.2017 повернуто матеріали щодо призначення та виплати ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги у зв`язку із інвалідністю.

При цьому, зі змісту зазначеного листа вбачається, що заява позивача про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із інвалідністю по суті не розглядалася та рішення про відмову в нарахуванні і виплаті позивачу одноразової грошової допомоги не приймалось, що також підтверджено під час розгляду справи і представником відповідачів у наданому до суду відзиві на позов.

З огляду на вищевикладені норми діючого законодавства колегія суддів зазначає, що останніми не передбачено можливості як повернення матеріалів щодо призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідності.

Отже, відповідний орган виконавчої влади у разі отримання матеріалів щодо призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідності зобов`язаний розглянути дане питання по суті та прийняти відповідне рішення щодо призначення або надати обґрунтовану відповідь щодо відмови в призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідності.

При цьому, вказаний вище лист ДФС України про повернення матеріалів щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги в якості підстав для повернення матеріалів містить в собі обґрунтування та посилання на відсутність на даний час законодавства, яким регулюється порядок та виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідності працівникам податкової міліції.

Наведені посилання Державної фіскальної служби України колегія суддів вважає необґрунтованими, з огляду на те, що питання призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю працівникам податкової міліції на даний час регулюються положеннями ст. 23 Закону України «Про міліцію» та Порядку №707.

Таким чином, повернення Державною фіскальною службою України матеріалів щодо призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю без прийняття жодного рішення по суті, свідчить про протиправність дій Державної фіскальної служба України стосовно повернення до Головного управління ДФС у Харківській області матеріалів без прийняття рішення про призначення або про відмову в призначенні ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги у зв`язку із інвалідністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Колегія суддів зауважує, що спосіб захисту має враховувати суть правопорушення, допущеного суб`єктом владних повноважень - відповідачем.

При цьому, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення (Постанова Верховного Суду України від 24 листопада 2015 року в справі 816/1229/14).

Отже ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Враховуючи вищезазначене, та з огляду на те, що відповідачем фактично не було належним чином розглянуто заяву позивача по суті, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність зобов`язання Державної фіскальної служби України повторно розглянути матеріали щодо призначення ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги у зв`язку із інвалідністю.

Крім того, колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції проігноровано сплив значного періоду часу після закінчення строку на звернення до суду та взагалі не зазначено про визнання причин пропущення строку поважними, з огляду на наступне.

Так, ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 15.11.2018 року у задоволенні заяви представника позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду у порядку ч.1 ст.123 КАС України - відмовлено, клопотання представника відповідачів про залишення позовної заяви без розгляду - задоволено, позовну заяву ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання винити певні дії - залишено без розгляду. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено, ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 15.11.2018 року по справі №520/8833/18 скасовано, справу за позовом ОСОБА_3 до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії направлено до суду 1 інстанції для продовження розгляду справи.

Крім того, ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11.06.2019 року у задоволенні клопотання представника відповідачів про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропущенням строку звернення до суду з даним позовом - відмовлено.

Колегія суддів зауважує, що вказана ухвала окремому оскарженню не підлягає, при цьому апеляційна скарга Державної фіскальної служби України не містить вимоги щодо її скасування.

Отже, питання поновлення пропущеного строку звернення до суду у порядку ч.1 ст.123 КАС України по даній справі вже досліджувалось судом першої та апеляційної інстанції, у зв`язку з чим колегія суддів відхиляє вищезазначені доводи апелянта.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.06.2019 року по справі № 520/8833/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)А.О. Бегунц
Судді(підпис) (підпис) О.М. Мінаєва Я.М. Макаренко
Повний текст постанови складено 16.09.2019 року