Справа № 688/2484/19
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2019-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 688/2484/19

Головуючий у 1-й інстанції: Березюк О.Г.

Суддя-доповідач: Шидловський В.Б.

12 вересня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Матохнюка Д.Б. Боровицького О. А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Інспектора відділу БДР Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Харчука М. В. на рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 серпня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора відділу БДР Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Харчука М. В. про скасування постанови про накладення стягнення у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову інспектора відділу БДР Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Харчука М.В., серії НК №288257 від 26 червня 2019 року про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.140 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 26 червня 2019 року об 11 год. 10 хв. проводячи ремонтні роботи по вул.Героїв Небесної Сотні, 24 в м.Шепетівка, порушив нормативи ДСТУ 3090-95 п.4.1 та п.6.14 щодо обладнання місць продовження робіт, не обладнав технічними засобами регулювання дорожнього руху місце проведення робіт, а також порушив безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів та пішоходів, чим порушив п.1.5 ПДР України, ДСТУ 8749-2017 п.10, постанова КМУ 198 від 30 березня 1994 року ст.40. Просить скасувати дану постанову, оскільки інспектором при складанні постанови не було взято до уваги його пояснення та зауваження, вважає. Крім того, на його письмове клопотання надати йому можливість скористатись послугами адвоката при розгляді даної справи йому було відмовлено, що порушило його конституційні права. За вказаних обставин звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 серпня 2019 року позовні вимоги задоволено.

Постанову інспектора відділу БДР Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Харчука М.В. серії НК №288257 від 26 червня 2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. за правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 140 КУпАП - скасовано, а справу про адміністративне правопорушення закрито.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою інспектора відділу БДР Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Харчука М.В., серії НК №288257 від 26 червня 2019 року, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.140 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 грн. за те, що 26 червня 2019 року об 11 год. 10 хв. проводячи ремонтні роботи по вул.Героїв Небесної Сотні,24 в м.Шепетівка, порушив нормативи ДСТУ 3090-95 п.4.1 та п.6.14 щодо обладнання місць продовження робіт, не обладнав технічними засобами регулювання дорожнього руху місце проведення робіт, а також порушив безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів та пішоходів, чим порушив п.1.5 ПДР України, ДСТУ 8749-2017 п.10, постанову КМУ 198 від 30 березня 1994 року п. 40, внаслідок чого скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.140 КУпАП.

Не погодившись із даною постановою позивач оскаржив її до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем порушено процедуру розгляду справи, не доведено правомірність встановлення адміністративного правопорушення, законність дії щодо складання постанови.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

У відповідності до статті 1 КУпАП, його завданням є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

За частинами 1 та 2 статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

При прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанції не дотримано правила ст.244 КАС України, не було досліджено докази надані відповідачем щодо правомірності прийняття постанови, зокрема, акти обстеження ділянки вулично-шляхової мережі (схему), які містять відомості про обстежувану ВШМ в місці проведення дорожніх робіт всупереч встановленого правового регулюванню виниклих спірних правовідносин.

Вказані акти передбаченні та відповідають «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395.

Так, згідно із п.5.6 ДСТУ 3090-95 забороняється виконувати підготовчі роботи, завозити матеріали та вироби, розміщувати машини, механізми та обладнання, а також інші огорожі до обладнання технічними засобами ділянки експлуатаційних робіт.

Відповідно до п.6.13 ДСТУ 3090-95 огорожі та технічні засоби обладнання ділянок експлуатаційних робіт дозволяється демонтувати тільки після закінчення робіт, відновлення дорожнього покриття, вивезення будівельних матеріалів і виробів, виведення машин і механізмів, очищення покриття від сміття, нанесення дорожньої розмітки та відновлення до повного обсягу раніше встановленої схеми організації дорожнього руху.

Пунктом 6.14 зазначеного ДСТУ, обладнання ділянок експлуатаційних робіт, а також відповідальність за правильне розміщення і збереження технічних засобів покладається на організацію, яка виконує ці роботи.

ДСТУ 8749:2017 установлює вимоги щодо огородження та організації дорожнього руху в місцях проведення дорожніх робіт у межах смуги відведення автомобільних доріг загального користування та в межах червоних ліній вулиць та доріг населених пунктів.

Згідно із п.10 наведеного ДСТУ до початку дорожніх робіт відповідальна особа (5.1.5) повинна визначитися щодо: а) місця проведення робіт, тривалості, виду (5.2.1) та типу (5.2.2) дорожніх робіт, умов дорожнього руху та умов проведення дорожніх робіт; б) заходів з ОДР (6.1) та способів регулювання дорожнього руху (6.2); в) можливості застосування (5.1.2) однієї з типових тимчасових схем (додаток А) чи потреби розроблення (5.1.3) тимчасової індивідуальної схеми ОДР (11.2); г) необхідної кількості тимчасових ТЗР для облаштування зони дорожніх робіт, їхніх видів, типів, типорозмірів; д) необхідності штучного освітлення зони дорожніх робіт. 10.1.2 До початку дорожніх робіт відповідальна особа (5.1.5) повинна забезпечити наявність: а) ордера (5.1.1), якщо іншого не передбачено вимогами цього стандарту (5.1.2); б)необхідної кількості ТЗР, передбаченої тимчасовими схемами ОДР; в) порядку інформування учасників дорожнього руху та населення, г) порядку дій у разі ДТП, несприятливих погодних умов, крадіжок ТЗР та вандалізму, д) порядку дій особи, яка безпосередньо в зоні дорожніх робіт керує роботами з установлення, демонтування та утримання ТЗР; е) порядку дій регулювальників (за потреби); ж) порядку дій для забезпечення проїзду ДТЗ невідкладної медичної допомоги, пожежників та аварійних служб; з) порядку відновлення руху після закінчення дорожніх робіт.

Крім того, не було надано оцінку відеофіксації з місця проведення робіт, яка була здійсненні в ході проведення обстеження ділянки вулично - шляхової мережі, зокрема, відеозапис місить роз`яснення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності прав передбачених ст.268 КУпАП (годинна зйомки 11:24:20).

Колегія суддів зазначає, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14.07.15р. № 596-VIII, внесено зміни до ст.258КУпАП та передбачено, що скорочене провадження у справах про адміністративне правопорушення застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП (в редакції Закону від 14.07.2015 № 596-VIII), протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно з ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Таким чином, згідно з положеннями ч.ч.2, 3, 4, 5 ст.258 КУпАП законом встановлені випадки здійснення скороченого провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення, в тому числі, справи відносно позивача.

У зв`язку з цим, відповідач мав право розглянути справу у скороченому провадженні та на місці вчинення правопорушення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Можливість реалізації особою своїх прав на участь у розгляді справи, права на захист тощо, передбачена шляхом оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення до суду, до такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 26 червня 2018 року у справі № 686/19653/17.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.3 розділу II Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853, при складанні протоколу про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 139, частиною четвертою статті 140 КУпАП або постанови у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою-третьою статті 140 КУпАП (коли протокол не складається), до них необхідно долучати акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі (додаток 2). Тобто, згаданий акт, що міститься у матеріалах справи передбачений підзаконним нормативно - правовим актом.

Відтак, суть інкримінованого правопорушення кореспондується із актом (схемою) обстеження ділянки вулично-шляхової.

Не менш важливим аргументом правомірності винесеної постанови інспектором є, те що позивач не заперечує суті скоєного правопорушення висвітленого у оскаржуваній постанові. Що свідчить про відсутність підстав для скасування прийнятого відповідачем рішення.

Слід зауважити, що дія (бездіяльність) передбачена ч.3 ст.140 КУпАП є правопорушенням із формальним складом, де достатньо лише дії (бездіяльності) позивача, тобто не вжиття заходів спрямованих на обладнання технічними засобами регулювання дорожнього руху в місці проведення робіт здаля безпеки дорожнього руху.

Позивачем не спростовано в суді першої інстанції щодо дотриманням ним нормативів ДСТУ 3090:95, 8749:2017, постанови КМ України № 198 та п.1.5. ПДР України під час проведення робіт.

В свою чергу відповідачем було доведено наявність складу адміністративного правопорушення інкримінованого позивачу, у тому числі і висвітлене у відзиві обґрунтування щодо належної посадової особи - позивача, як суб`єкта правопорушення передбаченого ч.3 ст.140 КУпАП, що і останній не заперечує.

Відтак, відповідно до ч.1 ст.78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Більш того, у відповідності до ч.1 ст.77; ч.4 ст.161 КАС України позивач не довів та відповідно не спростував, що ним вживалися будь-які заходи щодо обладнання місця проведення робіт.

За таких обставин позовні вимоги були безпідставними та задоволенню не підлягали.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Інспектора відділу БДР Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Харчука М. В. задовольнити повністю.

Рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 серпня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора відділу БДР Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Харчука М. В. про скасування постанови про накладення стягнення у справі про адміністративне правопорушення скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 12 вересня 2019 року.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Матохнюк Д.Б. Боровицький О. А.