Справа № 813/339/18
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2019-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2019 рокуЛьвів№ 857/Н-13/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Шинкар Т.І., Судової-Хомюк Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 червня 2018 року за нововиявленими обставинами у справі № 813/339/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання відмови протиправною, зобов`язання провести перерахунок пенсії за вислугу років,-

В С Т А Н О В И В :

23.01.2018 ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати неправомірною відмову відповідача Залізничного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова в перерахунку їй розміру пенсії за вислугу років у зв`язку із зміною оплати праці на підставі довідки прокуратури Львівської обл. № 18/624 від 10.02.2017 про заробітну плату для обчислення пенсії, з розрахунку 90 відсотків від суми місячного заробітку без обмеження її граничного розміру; зобов`язати пенсійний орган здійснити ОСОБА_1 перерахунок розміру пенсії за вислугу років зі зміною оплати праці на підставі довідки прокуратури Львівської обл. № 18/624 від 10.02.2017 про заробітну плату для обчислення пенсії, з розрахунку 90 відсотків від суми місячного заробітку без обмеження її граничного розміру, починаючи з 01.10.2017; стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений судовий збір.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19.03.2018 заявлений позов задоволено; визнано неправомірною відмову відповідача Залізничного ОУ ПФ України м.Львова № 553/К-9/Фр/10-37 від 12.12.2017р. в перерахунку ОСОБА_1 розміру пенсії за вислугу років у зв`язку із зміною оплати праці на підставі довідки прокуратури Львівської обл. № 18/624 від 10.02.2017р. про заробітну плату для обчислення пенсії з розрахунку 90 відсотків від суми місячного заробітку без обмеження її граничного розміру; зобов`язано пенсійний орган здійснити ОСОБА_1 перерахунок розміру пенсії за вислугу років у зв`язку із зміною оплати праці на підставі довідки прокуратури Львівської обл. № 18/624 від 10.02.2017 про заробітну плату для обчислення пенсії з розрахунку 90 відсотків від суми місячного заробітку без обмеження її граничного розміру, починаючи з 01.10.2017; вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 червня 2018 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській обл. задоволено. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.03.2018 скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській обл. про визнання відмови протиправною, зобов`язання провести перерахунок пенсії за вислугу років відмлено.

01.07.2019 до Восьмого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 червня 2018 року. В обґрунтування посилається на те, що постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року у справі №826/8546/18 залишено без змін рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 7 листопада 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2019 року щодо визнання протиправною бездіяльності Кабінету Міністрів України в частині неприйняття порядку та умов перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, як це передбачено частиною двадцятою статті 86 Закону України «Про прокуратуру» та зобов`язано КМУ протягом 30 днів з дня набрання рішенням законної сили вжити заходів та прийняти постанову, якою затвердити умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури. У пункті 54 вказаної Постанови ВС, суд звертає увагу, що КМУ протягом тривалого часу ухиляється від прийняття рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, необхідність прийняття яких законодавством покладено саме на відповідача, що у свою чергу, призвело до неможливості пенсійними органами провести перерахунок пенсій працівникам прокуратури та численних звернень пенсіонерів до суду щодо оскарження таких дій територіальних управлінь ПФУ. Таким чином, просить скасувати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.06.2018 по справі № 813/339/18 за нововиявленими обставинами, залишити без зміни рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.03.2018 по даній справі.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи заяви, колегія суддів вважає, що заява задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Відповідно до п.1 ч.ч.1, 2 ст.361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з ч. 2 ст. 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є крім іншого істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Приписами частини 4 ст.361 КАС України вказано, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Отже, стаття 361 КАС України встановлює вичерпний перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами з тим, щоб відповідно до принципу юридичної визначеності забезпечити стабільність судових рішень, але водночас надати можливість виправити судові рішення, неправосудність яких зазвичай обумовлена обставинами, незалежними від суду.

Так, нововиявлена обставина - це юридичний факт, який передбачений нормами права і тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; юридичний факт, що має істотне значення для вирішення конкретної справи; юридичний акт, який існував на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом; юридичний факт, який не міг бути відомий ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу, оскільки, якби нововиявлена обставина була відома суду під час постановлення судового рішення, вона б обов`язково вплинула на остаточні висновки суду. Тобто, судове рішення, яке набрало законної сили, може бути переглянуто на підставі істотних для справи обставин, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Разом з тим, не відноситься до поняття нововиявленої обставини новий доказ у справі або нове обґрунтування позовних вимог, переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи, докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (ч. ч. 3, 4 ст.361 КАС України).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що Європейський Суд з прав людини в рішенні у справі «Правєдная проти Росії» від 18.11.2004 зазначив, що одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що, якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане сумніву (справа Брумареску проти Румунії, постанова від 28.10.1999). Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало законної сили, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин.

Отже, процедура скасування судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, проте він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним.

Крім того, колегія суддів зазначає, що нововиявлені обставини необхідно відрізняти від нових обставин, що виникли після вирішення справи та ще не існували на час її розгляду, а також обставини, що зазнали змін після прийняття судом рішення. Їх виявлення не може бути підставою для перегляду судового рішення.

Частиною 6 ст. 361 КАС України встановлено, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

При цьому, не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Разом з тим, необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Виходячи із наведених норм, можна дійти висновку, що нововиявленими обставинами визнаються юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Аналогічні правові висновки висловлено Верховним Судом у постановах від 17 квітня 2018 року у справі №1510/2-1411/11, від 02 травня 2018 року (справа № 303/3535/16), від 02.05.2018у справі №303/3535/16-а, від 04.09. 2018 у справі № 809/824/17, від 22.11.2018 у справі №826/14224/15, ухвалі Верховного Суду від 01.02.2019 у справі №2040/7218/18.

Згідно п. 5 ч.2 ст.364 КАС України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами зазначаються нововиявлені або виключні обставини, якими обґрунтовується вимога про перегляд судового рішення, дата їх відкриття або встановлення.

Необхідно звернути увагу на те, що обставинами, які зазначаються у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, слід вважати конкретні юридичні факти, які могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час вирішення справи.

При застосуванні наведених положень важливо не порушувати балансу між можливістю переглянути судове рішення за нововиявленими обставинами і принципом юридичної визначеності, який є складовою верховенства права. Принцип юридичної визначеності вимагає, серед іншого, що якщо суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не повинне ставитися під сумнів. Юридична визначеність передбачає повагу до принципу остаточності судових рішень. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не повинна вимагати перегляду остаточного і обов`язкового судового рішення лише з метою повторного слухання та ухвалення нового рішення у справі. Відхилення від цього принципу можна виправдати лише наявністю обставин суттєвого і непереборного характеру. Європейський суд з прав людини допускає можливість судового перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами, але лише у межах, що не порушують принципу юридичної визначеності.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини право на справедливий судовий розгляд, гарантоване статтею 6 § 1 Конвенції про захист прав та основоположних свобод (далі - Ковенція). Одним з основних аспектів верховенства права є принцип юридичної певності, який, серед іншого, вимагає, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів.

Новий розгляд справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, у зв`язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження, сам по собі не суперечить принципові юридичної визначеності в тій мірі, в якій він використовується для виправлення помилок правосуддя. Однак, Суд повинен визначити, чи була така процедура застосована у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції.

Правова певність передбачає дотримання принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже раз вирішеної справи. Цей принцип полягає в тому, що жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого і обов`язкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи (рішення у справі «Правєдная проти Росії», №. 69529/01; у справі «Рябих проти Росії», № 52854/99, п.52; у справі «Брумареску проти Румунії», № 28342/95, п. 61).

Враховуючи викладене, вказані заявником обставини, не змінюють правового регулювання спірних відносин, не доводять факту допущення судом помилки при розгляді спору та не спростовують висновків апеляційного суду зазначених у постанові суду від 27.06.2018.

Колегія суддів вважає , що заявник не довів існування нововиявлених обставин, які могли б стати підставою для скасування постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.06.2018 у справі № 813/339/18.

Відповідно до ч. 4 ст. 368 КАС за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд, зокрема, може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Таким чином, в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.06.2018 у справі № 813/339/18 слід відмовити, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.06.2018 у справі № 813/339/18 залишити в силі.

Керуючись ст.ст. 325, 328, 329, 361, 369 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.06.2018 у справі № 813/339/18 - відмовити, постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.06.2018 у справі № 813/339/18 залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді Т.І. Шинкар

Н.М. Судова-Хомюк

повний текст складено 17.09.2019