Справа № 460/189/19
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2019-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 рокуЛьвів№ 857/7109/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гудима Л.Я.,

Гуляка В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні у м. Львові апеляційну скаргу Острозького комунального підприємства «Водоканал» на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2019 року (прийняте у м. Рівне суддею Махаринцем Д.Є.) в адміністративній справі № 460/189/19 за позовом Острозького комунального підприємства «Водоканал» до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2019 року Острозьке комунальне підприємство «Водоканал» (далі ОКП «Водоканал») звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просило визнати протиправними і скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Рівненській області (далі - ГУ ДФС у Рівненській області) від 09.10.2018:

- № , яким за затримку сплати грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (далі - ПДВ) зобов`язано його сплатити штраф у розмірі 10 % в сумі 49 099,98 грн;

- № , яким за затримку сплати грошового зобов`язання з ПДВ зобов`язано його сплатити штраф у розмірі 20 % в сумі 69 740,29 грн.

Позовні вимоги обґрунтовувало тим, що станом на 31.12.2017 заборгованість ОКП «Водоканал» щодо сплати ПДВ становила 152 157,25 грн. Сума боргу 103 775,59 грн, що виникла у 2015 році, повинна була погаситися в грудні 2017 року, за рахунок субвенції з державного бюджету, тому підприємство не погашало боргу, що виник у 2017 році. Податкові узгодженні грошові зобов`язання, що виникли у 2017 році підприємство сплачувало вчасно із зазначенням в платіжних документах періоду сплати.

Проте, державою не було проведено для позивача до 01.02.2018 бюджетне відшкодування із ПДВ на суму 103 775,59 грн, що позбавило позивача можливості розрахуватися по боргових зобов`язаннях перед бюджетом із ПДВ. У зв`язку з чим, позивач вимушений був сплачувати суму 103 775,59 грн, за рахунок власних коштів, що призвело до несвоєчасної сплати ПДВ з незалежних від нього причин.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, його оскаржило ОКП «Водоканал», яке вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте за недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; та за неправильного застосування норм матеріального права. Тому просило скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує загалом тими ж обставинами, що й вимоги позовної заяви. Також зазначає, що 20.12.2017 ОКП «Водоканал» укладено договір про організацію взаєморозрахунків № 13/11 на погашення податкового боргу, в тому числі реструктуризованого або розстроченого (відстроченого) з ПДВ (з урахуванням штрафних санкцій, пені та процентів) нарахованих на такий борг в сумі 103 775,59 грн. Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 18.05.2017 № 332 «Про затвердження Порядку та умов надання у 2017 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення різниці між фактичною вартістю теплової енергії, послуг з центрального опалення, постачання гарячої води центрального водопостачання та водовідведення, постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам теплопостачання, центрального питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню такі послуги, та тарифами, що затверджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування» різниця в тарифах, що виникла у 2015 році повинна була погаситися в грудні 2017 року.

Відповідно до цього договору підприємство не мало права вчиняти дії з погашення заборгованості до проведення взаєморозрахунків. Відтак, держава підприємство в незручне становище.

Крім того, податкові узгодженні грошові зобов`язання, що виникли у 2017 році, підприємство сплачувало вчасно із зазначенням в платіжних документах періоду сплати, проте ГУ ДФС у Рівненській області неправомірно зараховувала ці кошти в інший спосіб, що призводило до збільшення кількості днів прострочення платежів та до накладення штрафних санкцій на підприємство.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, ГУ ДФС у Рівненській області провело камеральну перевірку ОКП «Водоканал» щодо своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання (штрафних санкцій) з ПДВ, за наслідками якої склало Акт від 11.09.2018 за № 272/17-00-50-01/31542385 (далі - Акт). Перевіркою встановлено порушення позивачем термінів своєчасності сплати податкових зобов`язань, згідно із п. 50.1 ст. 50, п. 57.3 ст. 57, п. 203.2 ст. 203 ПК України; за результатами розгляду заперечень контролюючим органом Акт викладено у новій редакції.

За результатами перевірки 09.10.2018 податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № , яким за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з ПДВ, визначеного п. 57.1, п. 57.3 ст. 57, п. 203.2 ст. 203 ПК України та на підставі ст. 126 ПК України ОКП «Водоканал» за затримку до 29, 28, 27, 26, 25, 24, 15, 14, 11 календарних днів сплати зобов`язано сплатити штраф у сумі 49 099,98 грн, в розмірі 10 % від суми 490999,80 грн;

- № , яким за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з ПДВ, визначеного п. 57.1, п. 57.3 ст. 57, п. 203.2 ст. 203 ПК України та на підставі ст. 126 ПК України ОКП «Водоканал» за затримку на 78, 71, 64, 60, 57, 45, 36, 32 календарних днів сплати, зобов`язано сплатити штраф у сумі 69 740,29 грн. в розмірі 20 % від суми 348701,45 грн.

За результатами адміністративного оскарження вказане податкове повідомлення-рішення залишене без змін.

Не погодившись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, ОКП «Водоканал» оскаржило їх до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції мотивував його тим, у позивача є узгоджене грошове зобов`язання, яке підлягає сплаті позивачем у встановленому ПК України порядку, а відсутність у платника податків коштів не звільняє його від обов`язку сплачувати узгоджені грошові зобов`язання.

Тому, з огляду на несплату позивачем узгодженої суми грошового зобов`язання протягом строків, визначених ПК України, відповідач правомірно притягнув позивача до відповідальності на підставі п. 126.1 ст. 126 ПК України.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів апеляційного суду, відповідають нормам матеріального права, фактичним обставинам справи і є правильними з огляду на таке.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України визначено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

В силу приписів п. 38.1 ст. 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до статті 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (пункт 57.1).

У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження (пункт 57.3).

За змістом частини першої пункту 87.9 статті 89 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу органи державної податкової служби зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Пунктом 126.1 ст. 126 ПК України визначено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Отже, законодавством передбачена черговість спрямування коштів, сплачених платником податків, у разі наявності у нього податкового боргу. При цьому, у разі зарахування контролюючим органом коштів на оплату поточних податкових зобов`язань у рахунок погашення податкового боргу, що виник раніше, у такого платника податків виникає недоїмка за податковими зобов`язаннями за поточні податкові періоди, яка погашається у порядку, визначеному пунктом 87.9 статті 87 ПК України та у випадку несвоєчасного погашення якої, податковий орган нараховує штраф у розмірах, установлених ст. 126 ПК України у залежності від терміну затримки.

При цьому, санкція статті 126 ПК України передбачає застосування до платника податків штрафу у випадку несплати ним узгодженої суми грошового зобов`язання безвідносно до підстав її виникнення. Будь-яких винятків до випадків застосування контролюючим органом норм пункту 87.9 статті 87 ПК України стаття 126 ПК України не містить.

Як встановлено судом та не заперечується позивачем, в порушення вимог ПК України ним сплачено узгоджене податкове зобов`язання з ПДВ в розмірі 490 999,80 грн, із затримкою до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання та в розмірі 348 701,45 грн, із затримкою більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання.

Частина цих коштів сплачувалась в погашення боргу підприємства, оскільки воно не отримало державної субвенції, а частина коштів була направлена ним на сплату ПДВ за результатами за кожен місяць та на підставі поданих декларацій з ПДВ в 2017 році, проте ГУ ДФС у Рівненській області зарахувало їх в рахунок погашення боргу.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відсутність у платника податків коштів, навіть через не поступлення субвенцій держави на погашення боргу, не звільняє від обов`язку платника податків сплачувати узгоджені грошові зобов`язання.

Вказане узгоджується з правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 804/20015/14.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що відповідач правомірно зараховував кошти, які сплачувались позивачем, в рахунок погашення податкового боргу з ПДВ, як це передбачено імперативними приписами п. 87.9 ст. 87 ПК України і правомірно застосував штрафні санкції за несвоєчасну сплату грошових зобов?язань з ПДВ, а тому оскаржувані податкові повідомлення є правомірними та скасуванню не підлягають.

За таких обставин, колегія суддів приходить до переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 229, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Острозького комунального підприємства «Водоканал» залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2019 року в адміністративній справі № 460/189/19 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді Л. Я. Гудим
В. В. Гуляк
Постанова складена у повному обсязі 11 вересня 2019 року.