Справа № 580/481/19
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/481/19 Суддя (судді) першої інстанції: А.М. Бабич
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Пилипенко О.Є., Файдюка В.В.

за участю секретаря судового засідання Білоус А.С.

позивача: ОСОБА_1 ;

представника відповідача: Перькової Ю.П., Вельченко М.В.;

від третьої особи: Новіцька Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного територіального управління юстиції у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 30 травня 2019 року у справі за адміністративним позовом приватного нотаріуса Шполянського районного нотаріального округу ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору - Вища кваліфікаційна комісія нотаріату при Міністерстві юстиції України, про визнання дій протиправними,

В С Т А Н О В И В :

Приватний нотаріус Шполянського районного нотаріального округу ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду із позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив: визнати протиправними дії Головного територіального управління юстиції у Черкаській області щодо проведення перевірки позивача в межах предмета звернення Шполянського відділення Смілянського відділу поліції ГУНП в Черкаській області.

Позовні вимоги мотивовані тим, що проведення відповідачем перевірки діяльності позивача за зверненням правоохоронного органу здійснено без належних підстав та оформлення її наслідків: без видання наказу про проведення перевірки, без створення відповідної комісії та складення довідки за її наслідками. Також позивач зазначає, що звернення Шполянського відділення Смілянського відділу поліції ГУНП в Черкаській області не відповідає вимогам офіційного звернення слідчого в межах кримінального провадження, встановленого процесуальним законом.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 30.05.2019 р. позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного територіального управління юстиції у Черкаській області щодо проведення перевірки приватного нотаріуса Шполянського районного нотаріального округу ОСОБА_1 в межах предмета звернення Шполянського відділення Смілянського відділу поліції ГУНП в Черкаській області.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Обґрунтовуючи порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального прав, відповідач зазначає, що судом першої інстанції не було враховано, що перевірка за зверненнями фізичних та юридичних осіб проводиться у межах предмета звернення шляхом витребування від приватного нотаріуса необхідних документів та відомостей, що стосуються фактів, викладених у такій інформації та письмових поясненнях нотаріуса. У такому випадку наказ про призначення перевірки не виноситься, а довідка за результатами її проведення не складається.

Позивачем надано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції - без змін. Вважає, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представники відповідача та третьої особи підтримали апеляційну скаргу та просили суд її задовольнити.

Позивач в судовому засіданні заперечував проти апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач здійснював нотаріальну діяльність на підставі свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю №8327, виданого Міністерством юстиції України 20.12.2010 та Реєстраційного посвідчення про реєстрацію приватної нотаріальної діяльності від 20.04.2011 №85, виданого Головним управлінням юстиції у Черкаській області.

23.10.2018 за вх. №20923-20-18 на адресу Міністерства юстиції України надійшло звернення Шполянського відділення Смілянського відділу поліції ГУНП в Черкаській області від 16.10.2018 №4618/64-2018 щодо проведення перевірки та надання правової оцінки діям позивача у зв`язку з проведення досудового розслідування у кримінальному провадження №0000284 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України.

Вказане звернення супровідним листом від 31.10.2018 №1130/19.6.1/32-18 Мін`юст направив відповідачу та доручив його розглянути у відповідному порядку. На його виконання відповідач листом від 02.11.2018 №11389/4-01-20/5684 «Про надання інформації» звернувся до позивача з вимогою надати інформацію з приводу зазначених у зверненні питань та копії відповідних документів.

На виконання вказаного листа позивач направив на адресу відповідача пояснення від 07.11.2018 №01-16/913 з доданими документами.

За результатами розгляду згаданого звернення правоохоронного органу та на виконання доручення Міністерства юстиції України відповідач листом від 18.12.2018 №12942/4/6599 повідомив останнього про виявлені порушення та 19.12.2018 за №4-01-19 відповідач вніс до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання позивачу свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю.

Позивач, вважаючи дії відповідача протиправними, звернувся до суду із позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив із того, що як Головне територіальне управління юстиції у Черкаській області так і Міністерство юстиції України наказів про проведення перевірки, визначення складу комісії не видавали, довідки про результати розгляду такої перевірки не складали, а відтак відповідачем було порушено порядок проведення перевірки.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до п. 14 ст. 92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначається організація і діяльність органів нотаріату.

Правове регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України від 02 вересня 1993 року №3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон №3425).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст.1 Закону №3425 нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Ч.1 ст.3 Закону № 3425 встановлено, що нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

На підставі ч. ч. 1, 2 ст. 2-1 Закону №3425 державне регулювання нотаріальної діяльності полягає у встановленні умов допуску громадян до здійснення нотаріальної діяльності, порядку зупинення і припинення приватної нотаріальної діяльності, анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю; здійсненні контролю за організацією нотаріату, проведенням перевірок організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства; визначенні органів та осіб, які вчиняють нотаріальні дії, здійснюють контроль за організацією нотаріату, проводять перевірки організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства; визначенні ставок державного мита, яке справляється державними нотаріусами; встановленні переліку додаткових послуг правового і технічного характеру, які не пов`язані із вчинюваними нотаріальними діями, та встановленні розмірів плати за їх надання державними нотаріусами; встановленні правил професійної етики нотаріусів.

Контроль за організацією нотаріату, перевірка організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства здійснюються Міністерством юстиції України, Головним управлінням юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головними управліннями юстиції в областях, містах Києві та Севастополі.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 33 Закону № 3425 Міністерство юстиції України, Головне управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головні управління юстиції в областях, містах Києві та Севастополі проводять перевірку організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса, дотримання ним порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства за певний період. Проведення повторної перевірки з тих питань, які вже були предметом перевірки, не допускається, крім перевірки звернень громадян чи юридичних осіб у межах предмета звернення та повноважень Міністерства юстиції України, Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі.

Приватний нотаріус зобов`язаний надавати посадовим особам, уповноваженим проводити перевірку, відомості і документи щодо організації нотаріальної діяльності, дотримання ним порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства.

З аналізу наведених норм суд дійшов висновку, що на відповідача покладено повноваження здійснювати перевірку діяльності приватних нотаріусів, у тому числі, відповідно до звернення юридичних осіб та громадян в межах предмета звернення.

Згідно з ч. 6 ст. 33 Закону № 3425 порядок проведення перевірки організації нотаріальної діяльності приватних нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства затверджується Міністерством юстиції України.

На виконання вказаної норми наказом Міністерства юстиції України від 17 лютого 2014 року №357/5 затверджено Порядок проведення перевірки організації роботи державних нотаріальних контор, державних нотаріальних архівів, організації нотаріальної діяльності приватних нотаріусів, дотримання державними і приватними нотаріусами порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства (далі - Порядок №357/5).

Пунктом 2 Порядку № 357/5 встановлено визначення видів перевірок.

Перевірка - планова або позапланова перевірка, під час якої перевіряється робота державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, нотаріальна діяльність приватного нотаріуса за відповідний період.

Вказана норма визначає види таких перевірок: планова або позапланова.

Планова перевірка - комплексна перевірка організації роботи державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса, дотримання державними і приватними нотаріусами порядку вчинення нотаріальних дій і виконання правил нотаріального діловодства.

Позапланова перевірка - не запланована Міністерством юстиції, головним управлінням юстиції комплексна, цільова або контрольна перевірка організації роботи державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса, дотримання державними і приватними нотаріусами порядку вчинення нотаріальних дій та виконання ними правил нотаріального діловодства, а також перевірка за зверненнями фізичних і юридичних осіб.

Отже, пункт 2 вказаного Порядку відносить перевірку за зверненнями фізичних і юридичних осіб до складу позапланових.

Відповідно до п.13 Порядку №357/5 позапланова комплексна, цільова або контрольна перевірка приватного нотаріуса проводиться за результатами попередньої перевірки або за дорученням Міністерства юстиції чи головного управління юстиції. За наслідками такої перевірки комісія складає довідку про результати проведеної перевірки з висновками.

Згідно з п.14 Порядку № 357/5 перевірка за зверненнями фізичних та юридичних осіб проводиться у межах предмета звернення та повноважень Міністерства юстиції, головного управління юстиції шляхом витребування від державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приватного нотаріуса (особи, яка заміщує тимчасово відсутнього нотаріуса) необхідних документів та відомостей, що стосуються фактів, викладених у такій інформації, та письмових пояснень нотаріуса або з виїздом за місцезнаходженням державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, робочого місця приватного нотаріуса.

За приписами п.15 Порядку №357/5 у разі необхідності за дорученням Міністра юстиції може проводитися позапланова перевірка в загальному порядку проведення перевірок, визначеному цим Порядком.

Отже, вказана норма визначає спосіб дій суб`єкта владних повноважень у випадку проведення перевірки за зверненнями фізичних чи юридичних осіб.

Оцінюючи правомірність спірних дій з проведення перевірки діяльності позивача, як приватного нотаріуса, суд першої інстанції врахував, що приводом до перевірки стало звернення Шполянського відділення Смілянського відділу поліції ГУНП в Черкаській області від 16.10.2018 №4618/64-2018, яке не було адресоване відповідачу. Дослідивши його зміст, суд першої інстанції з`ясував, що він безпосередньо адресований Міністерству юстиції України, водночас не містить печатки адресанта, як про те акцентує увагу позивач.

Колегією суддів встановлено, що Головним територіальним управлінням юстиції у Черкаській області на виконання доручення Міністерства юстиції України від 31.10.2018 р. № 1130/19.6.1/32 та відповідно до п. 14 Порядку проведення перевірки організації роботи державних нотаріальних контор, державних нотаріальних архівів, організації нотаріальної діяльності приватних нотаріусів, дотримання державними та приватними нотаріусами порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 17.02.2014 р. № 375/5, а саме: шляхом витребування від приватного нотаріуса ОСОБА_1 необхідних документів, відомостей та письмових пояснень, було проведено перевірку в межах предмета звернення Шполянського відділення Смілянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області.

Наведене підтверджується наявними в матеріалах справи Рішенням № 2 від 18.02.2019 р. Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату Міністерства юстиції України, листом Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 16.11.2018 р. № 11319/4-01-19/5948.

Окрім того, з наведених вище документів, а також листа Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 10.12.2018 р. № 4-01-08/6051/9 «Про проведення наради», вбачається, що проводилась саме комплексна перевірка організації нотаріальної діяльності приватного нотаріусу Шполянського районного нотаріального округу ОСОБА_1

З урахуванням вищенаведених правових норм та встановлених судом обставин слід дійти висновку, що позапланова комплексна перевірка та перевірка за зверненнями фізичних та юридичних осіб є різними видами перевірок.

Отже, проведення позапланових виїзних перевірок за зверненнями фізичних та юридичних осіб Порядком № 375/5 не передбачено.

Колегія суддів зазначає, що при розгляді цієї справи може бути враховано рішення Європейського Суду з прав людини від 20 жовтня 2011 року в справі «Рисовський проти України» щодо принципів застосування статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, щодо необхідності додержання принципу «належного урядування» при втручанні держави у право особи на мирне володіння своїм майном.

Європейський суд з прав людини вказує, що принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення у справі «Рисовський проти України», заява № 29979/04, від 20 жовтня 2011 року).

Разом з тим, Європейський суд з прав людини зазначає, що вислів «згідно із законом» не просто вимагає, щоб оскаржуваний захід мав підставу в національному законодавстві, але також звертається до якості такого закону. Зокрема, положення закону мають бути достатньо чіткими у своїх термінах (рішення у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України», заява № 30856/03, від 02 грудня 2011 року).

В контексті вищевикладеного, беручи до уваги, що проведення позапланової комплексної перевірки позивача здійснювалось на підставі доручення Міністерства юстиції України, колегія суддів приходить до висновку, що недотримання загальної процедури її оформлення є протиправним.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання відповідача на те, що в листі Міністерства юстиції України від 23.10.2018 р. № 20923-20-18 не зазначено, який саме вид перевірки має проводились, оскільки вказана обставина спростовується вищенаведеними документами.

Також колегія суддів не приймає до уваги, посилання відповідача на рішення Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.04.2019 р. у справі № 826/3073/18, оскільки відповідно до ч. 7 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України, правова оцінка, надана судом при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду. Окрім того, колегія суддів зауважує, що у справі № 826/3073/18 інший предмет спору, який не стосується правомірності проведення перевірки приватного нотаріуса.

Вимогами статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України залишити апеляційну скаргу без задоволення, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 229, 243, 244, 250, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного територіального управління юстиції у Черкаській області залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 30 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: О.Є. Пилипенко

В.В. Файдюк

Повний текст постанови виготовлено 11.09.2019 р.