Справа № 810/968/16
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2019-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

11 вересня 2019 року

Київ

справа № 810/968/16

провадження № К/9901/10240/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Желєзного І.В., розглянувши в порядку письмового провадження в касаційному порядку справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича на постанову Київського окружного адміністративного суду у складі судді Балаклицького А.І. від 22 квітня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Чаку Є.В., Літвіної Н.М., Мєзєнцева Є.І. від 13 липня 2016 року,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова О.Ю. про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» щодо невключення ОСОБА_1 до загального реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк «Київська Русь»;

- зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 до загального реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк «Київська Русь».

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Постановою Київського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2016 року, позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова О.Ю. щодо невключення ОСОБА_1 до загального реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк «Київська Русь» по договору банківського вкладу в іноземній валюті «Новорічні Свята 2015» від 26 грудня 2014 року № 143494-44.11.

Зобов`язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова О.Ю. включити вимоги ОСОБА_1 до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк «Київська Русь» по договору банківського вкладу в іноземній валюті «Новорічні Свята 2015» від 26 грудня 2014 року № 143494-44.11 та віднести його вимоги до відповідної черги в порядку, встановленому чинним законодавством.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

3. Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не встановлює обмежень щодо подання заяв про внесення до реєстру акцептованих вимог кредиторів раніше строку розміщення інформації про початок процедури ліквідації банку, а лише встановлює наслідки пропуску строку.

Звернення позивача до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ «Банк «Київська Русь» із відповідними заявами раніше обумовленого строку не може бути підставою для позбавлення вкладника законних прав на включення останнього до реєстру акцептованих вимог кредиторів як вкладника банку.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

4. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» Волков О.Ю. звернувся із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Київського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2016 року та ухвалити нову постанову, якою відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

5. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 6 грудня 2014 року між ОСОБА_1 (вкладник) та ПАТ «Банк «Київська Русь» (банк) укладено договір банківського вкладу в іноземній валюті «Новорічні Свята 2015» № НОМЕР_1 зі сплатою процентів по закінченню строку дії вкладу.

Відповідно до умов вказаного договору банк приймає від вкладника на зберігання грошові кошти в формі депозитного вкладу в сумі 15226,00 доларів США в строк до 26 березня 2015 року та зобов`язується сплачувати проценти по вкладу.

Правлінням Національного банку України 19 березня 2015 року прийнято постанову № 190 «Про віднесення ПАТ «Банк «Київська Русь» до категорії неплатоспроможних». На підставі такої постанови виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб винесено рішення № 61 від 19 березня 2015 року «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Київська Русь», згідно із яким з 20 березня 2015 року введено на три місяці тимчасову адміністрацію, а також призначено уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова О.Ю.

У подальшому, рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 15 червня 2015 року № 116 продовжено строк здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Київська Русь» по 19 липня 2015 року включно; на цей же період продовжено повноваження Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова О.Ю.

Правлінням Національного банку України 16 липня 2015 року прийнято постанову № 460 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь».

17 липня 2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 138, яким припинено з 17 липня 2015 року здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Київська Русь» і у цей же день розпочато процедуру ліквідації названого банку із відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб з 17 липня 2015 року, а уповноваженою особою Фонду на ліквідацію Банку призначено Волкова О.Ю . строком на 1 рік з 17 липня 2015 року по 16 липня 2016 року.

Оголошення про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку, призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» опубліковано в газеті «Голос України» від 23 липня 2015 року № 131.

Поряд з тим, на веб-сторінці Фонду гарантування вкладів фізичних осіб розміщено інформацію про те, що з 24 липня 2015 року ПАТ «Банк «Київська Русь» починає виплати коштів вкладникам за договорами, строк дії яких закінчився 31 березня 2015 року включно, та за договорами банківського рахунку (поточні та карткові рахунки).

Як зазначив позивач, 25.03.2015 він був на особистому прийомі у уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова О .Ю. , де просив останнього вирішити питання про повернення йому вкладу, оскільки кошти були необхідні для лікування.

В подальшому він звернувся до ПАТ «Банк «Київська Русь» із заявою про додаткове роз`яснення щодо виплати його вкладу, яка була отримана представником такого банку 3 квітня 2015 року.

Позивач звернувся до Президента України із заявою про надання допомоги повернути кошти за вкладом, яке було отримано останнім 27 квітня 2015 року.

Відповідно до листа Адміністрації Президента України від 15 травня 2015 року № 22/020378-10 звернення ОСОБА_1 від 25 квітня 2015 було направлено за належністю на розгляд до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та про результати розгляду повідомити заявника.

Позивачем було направлено лист до ПАТ «Банк «Київська Русь», яке було отримано останнім 22 травня 2015 року. Однак відповідачами не було надано будь-якої відповіді на вказані звернення.

У листопаді 2015 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб через банк-агента ПАТ «ПУМБ» ОСОБА_1 було відшкодовано грошові кошти в сумі 200000,00 грн.

Листом від 22 лютого 2016 року № 1106/43 уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» Волков О.Ю. повідомив ОСОБА_1 , що відповідно до частини 5 статті 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду. Оскільки опублікування даних відомостей відбулося 23 липня 2015 року у газеті «Голос України» № 131 (6135), то кредитори банку мали право подавати кредиторські вимоги в період з 23 липня 2015 року по 25 серпня 2015 року включно. Таким чином, будь-які вимоги, що надходять після закінчення цього строку, вважатимуться погашеними, крім вимог фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування.

6. Вважаючи таку відмову у задоволенні кредиторської вимоги необґрунтованою, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

7. Касаційна скарга обґрунтована тим, що статтею 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет, а також здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду у газетах «Урядовий кур`єр» або «Голос України» не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Протягом ЗО днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку.

Згідно із частиною 1 статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 нього Закону, Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення нього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Відмовляючи ОСОБА_1 у прийнятті його кредиторських вимог для включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів, уповноважена особа Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Київська Русь» посилалася на те, що приймання вимог кредиторів було припинено після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей у газетах «Урядовий кур`єр» та «Голос України» та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію 17 липня 2015 року.

Таким чином, законодавством у галузі гарантування вкладів фізичних осіб регламентовано чіткий порядок звернення кредиторів із вимогами про забезпечення відшкодування коштів за вкладами, зокрема, щодо включення їх до реєстру кредиторів на повернення банківських вкладів і відсотків, та правові підстави задоволення Фондом таких вимог.

Помилковим є твердження судів першої та апеляційної інстанції, що Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не встановлює обмежень щодо подання заяв про внесення до реєстру акцептованих вимог кредиторів раніше строку розміщення інформації про початок процедури ліквідації банку, а лише встановлює наслідки пропуску строку, проте Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вказує, що порушення кредитором установленого законодавством тридцятиденного строку для звернення з вимогами про забезпечення відшкодування коштів за вкладами виключає наявність правових підстав для їх прийняття уповноваженою особою Фонду за умови дотримання Фондом порядку оповіщення кредиторів про ліквідацію банку, тобто через оголошення у засобах масової інформації та мережі Інтернет.

Таким чином як встановлено судами попередніх інстанцій позивач отримав гарантовану суму в порядку визначеному Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». З моменту відкликання у ПАТ «Банк «Київська Русь» банківської ліцензії у відповідності до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» позивач - є кредитором, на якого поширюють - порядок заявлення кредиторський вимог до ПАТ «Банк «Київська Русь».

Отже, будь-які вимоги, що надійшли після закінчення встановленого Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» строку вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої суми відшкодування вкладів, та враховуючи те, що законодавством не передбачено можливості поновлення такого строку, а тому відсутні будь-які підстави щодо включення позивача до реєстру акцептованих вимог кредиторів.

Строк, вказаний у частині 1 статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є преклюзивний, з яким пов`язане існування (виникнення припинення) самого права.

На відміну від позовної давності, що передбачає строк, протягом якого можна захищати порушене або оспорюване суб`єктивне цивільне право, преклюзивні строки - це час, закінчення якого тягне за собою втрату самого права на власність, на користувань чи володіння. Його не може бути поновлено ані уповноваженою особою, ані у судовому поряд оскільки законодавчо встановлено, що після його закінчення не заявлені вимоги вважаються погашеними.

8. ОСОБА_5 подано заперечення на касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова О.Ю. на постанову Київського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2016 року, в яких він просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін.

9. Відзиву на касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова О.Ю. на постанову Київського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2016 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб не подано.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

10. Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлюються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

11. Цим Законом також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

12. Відповідно до пункту 17 частини 1 статті 2 зазначеного Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

13. За змістом статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об`єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.

14. Згідно із частиною 1 статті 4 вказаного Закону основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

15. Для цього Фонд наділено відповідними функціями, передбаченими частиною 2 статті 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», серед яких, зокрема, акумулювання коштів, отриманих із джерел, визначених статтею 19 цього Закону; здійснення регулювання участі банків у системі гарантування вкладів фізичних осіб; здійснення процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організація відчуження активів і зобов`язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

16. На підставі частини 5 статті 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

17. Відповідно до частини 2 статті 37 зазначеного Закону Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право, зокрема, вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку; укладати від імені банку будь-які договори (вчиняти правочини), необхідні для забезпечення операційної діяльності банку, здійснення ним банківських та інших господарських операцій, з урахуванням вимог, встановлених цим Законом.

18. За приписами частини 1 статті 54 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» рішення, що приймаються відповідно до цього Закону Національним банком України, Фондом, працівниками Фонду, що виконують функції, передбачені цим Законом, у тому числі у процесі здійснення тимчасової адміністрації, ліквідації банку, виконання плану врегулювання, можуть бути оскаржені до суду.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

19. У справі, що розглядається, суди попередніх інстанцій під час розгляду спору виходили з того, що цей спір є публічно-правовим і належить до юрисдикції адміністративних судів. На думку колегії суддів Верховного Суду, такий висновок не ґрунтується на правильному застосуванні норм права з огляду на нижченаведене.

20. За змістом наведених правових норм на Фонд, який є юридичною особою публічного права, покладено функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Зі свого боку, уповноважена особа Фонду виконує від його імені делеговані Фондом повноваження щодо забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

21. Вирішуючи питання про віднесення спору до юрисдикції адміністративного суду, слід ураховувати не лише суб`єктний склад правовідносин, які склалися між сторонами, а й сутність (характер) таких правовідносин.

22. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

23. Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника.

24. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин. Спір є приватноправовим також у тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

25. Правовідносини, щодо яких виник спір, обумовлені наявністю кредиторських вимог (майнових вимог фізичної особи до суб`єкта господарювання - Банку, що ліквідується), які задовольняються у порядку черговості, визначеної статтею 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», за рахунок коштів, одержаних унаслідок ліквідації та продажу майна банку.

26. Повноваження уповноваженої особи Фонду щодо складення реєстру акцептованих вимог кредиторів та внесення змін до цього реєстру визначені пунктом 4 частини 1 статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

27. Відповідно до частини 1 статті 52 зазначеного Закону кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів у певній черговості. Зокрема, у четвертій черзі задовольняються грошові вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом.

28. Аналіз наведених норм свідчить про те, що основні функції Фонду мають як владний характер, зокрема щодо врегулювання правовідносин у сфері банківської діяльності, так і не містять владної складової, а спрямовані на здійснення процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом тимчасової адміністрації та ліквідації.

29. Зазначене дає підстави стверджувати, що оскільки лише Фонду за законом доручено забезпечувати відновлення платоспроможності банку або підготовку його до ліквідації, а спірні правовідносини випливають з укладеного між банком і фізичною особою договорів, уповноважена особа та Фонд у цьому випадку діють як представники сторони договірних відносин.

30. Беручи до уваги наведене та враховуючи суть спірних правовідносин, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що спір про акцептування вимог кредиторів не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів. У свою чергу, враховуючи суб`єктний склад правовідносин, даний спір належить до підвідомчості судів загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства.

31. Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі № 826/7532/16 та від 22 серпня 2018 року у справі № 809/654/16, від 5 грудня 2018 року у справі № 813/799/16.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

32. Статтею 354 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і, зокрема, закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтею 238 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги.

33. Враховуючи, що судами першої та апеляційної інстанцій були порушені правила юрисдикції, колегія суддів приходить до висновку про скасування постанови Київського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2016 року та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2016 року, та закриття провадження у справі.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 354, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича задовольнити частково.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2016 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії закрити.

Роз`яснити позивачу право на звернення з позовом до суду в порядку цивільного судочинства.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко

судді Я.О. Берназюк

І.В. Желєзний