Справа № 640/17296/19
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2019-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі

16 вересня 2019 року м. Київ№ 640/17296/19
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Клочкової Н.В., ознайомившись з позовною заявою і доданими до неї матеріалами

ОСОБА_1

до Державного бюро розслідувань

про визнання бездіяльності протиправною

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач), адреса: АДРЕСА_1 , адреса для листування: адвокатське об`єднання «Головань і Партнери», 01054, місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок 33б до Державного бюро розслідувань (надалі - відповідач), адреса: 01008, місто Київ, вулиця Михайла Грушевського, будинок 12/2, в якій позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Державного бюро розслідувань щодо незабезпечення відповідно до законодавства додержання режиму захищеної законом таємниці та іншої інформації з обмеженим доступом, яка уможливила поширення копії листа територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, від 21 червня 2019 року №Г-4906/02-2019вих та змісту заяви голови адвокатського об`єднання «Головань і Партнери» адвоката ОСОБА_1 від 14 червня 2019 року №19-112-0812 у відкритому доступі в мережі Інтернет.

Підставою позову вказано порушення прав та інтересів позивача, внаслідок протиправної бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Після надходження позовної заяви, суд вирішує питання, в тому числі про відкриття спрощеного або загального позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно з ч. 2 ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно з ч. 3 ст. 257 КАС України, при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Судом враховано в даній справі її значення для сторони, обраний спосіб захисту, незначну складність справи, незначний обсяг доказів, відсутність необхідності на цій стадії допиту свідків або призначення експертизи, незначну кількість сторін (один позивач та один відповідач), відсутність суспільного інтересу та відсутність заперечень позивача щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Пунктом 10 частини 6 статті 12 КАС України встановлено, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є також справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком переліку справ, визначених ч. 4 ст. 257 КАС України, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

При цьому, судом встановлено, що даний позов до цього переліку винятків не відноситься.

Відтак, враховуючи, що дана справа не підпадає під обмеження, встановлені чинним КАС України, а також незначну складність справи, судом вирішено розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи.

При цьому, до позовної заяви позивачем також додано заяву про виклик у якості свідка - ОСОБА_2 .

В обґрунтування поданої заяви позивач послався на те, що інформація, про яку йдеться у позові, опинилася у розпорядженні ОСОБА_2 А тому, за доводами позивача, останній зможе підтвердити або спростувати обставини поширення відомостей, зазначених у позові, а також вказано позивачем те, що ніби-то саме з показань ОСОБА_2 можна буде встановити наявність або відсутність причинно-наслідкового зв`язку між бездіяльністю відповідача та поширенням у відкритому доступі інформації з обмеженим доступом.

Розглянувши вказану заяву позивача про виклик у якості свідка, суд виходить з наступного.

У відповідності до положень статті 92 КАС України виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи. У заяві про виклик свідка зазначаються його ім`я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити. Заява про виклик свідка має бути подана до або під час підготовчого судового засідання, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання у справі. В ухвалі про відкриття провадження у справі або в іншій ухвалі, якою суд вирішує питання про виклик свідка, суд попереджає свідка про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання чи відмову від давання показань на вимогу суду.

Суд зазначає, що предметом позову є протиправна бездіяльність Державного бюро розслідувань, яка, на думку позивача, полягає у незабезпеченні додержання режиму захищеної законом таємниці та іншої інформації з обмеженим доступом, яка уможливила поширення копії листа територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, від 21 червня 2019 року №Г-4906/02-2019вих та змісту заяви голови адвокатського об`єднання «Головань і Партнери» адвоката ОСОБА_1 від 14 червня 2019 року №19-112-0812 у відкритому доступі в мережі Інтернет.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 72 КАС України ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 4 ст. 73 КАС України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що згідно ч. 2 ст. 74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В даному випадку, позивач повинен довести обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Оскільки предметом спору в цій справі є наявність або відсутність бездіяльності Державного бюро розслідувань щодо незабезпечення відповідно до законодавства додержання режиму захищеної законом таємниці та іншої інформації з обмеженим доступом, яка уможливила поширення копії листа територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, від 21 червня 2019 року №Г-4906/02-2019вих та змісту заяви голови адвокатського об`єднання "Головань і Партнери" адвоката ОСОБА_1 від 14 червня 2019 року №19-112-0812 у відкритому доступі в мережі Інтернет, то саме на позивача покладається обов`язок доведення належними та допустимими доказами обставин, на які він посилається в позові, в силу приписів ч. 1 ст. 77, ч. 2 ст. 79 КАС України.

На цій стадії, до отримання від відповідача відзиву та доказів у справі, відсутні підстави вважати, що належних та допустимих письмових доказів буде недостатньо для встановлення факту наявності або відсутності з боку відповідача відповідної протиправної бездіяльності, а відтак, відсутні підстави для виклику вказаного позивачем свідка для доведення обставин, про які стверджує у позовній заяві позивач.

Отже, суд дійшов висновку про те, що заява позивача про виклик свідка, за таких обставин, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 72, 73, 74, 79, 92, 160, 161, 171, 241, 243, 248, 255, 257, 260, 262 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відкрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного бюро розслідувань про визнання бездіяльності протиправною.

2. Відмовити у задоволенні заяви позивача про виклик свідка.

3. Здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи.

4. Повідомити позивача, що відповідно до ч. 4 ст. 161 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

5. Повідомити відповідача про можливість подати відзив на позовну заяву протягом тридцяти днів, з дати отримання цієї ухвали.

6. Встановити позивачу триденний термін із дня отримання відзивів відповідачів для подання до суду відповіді на відзиви у порядку, встановленому в ст. 163 КАС України.

7. Встановити відповідачу триденний термін із дня отримання відповіді на відзив позивача для подання до суду заперечень проти відповіді на відзив у порядку, встановленому в ст. 164 КАС України.

8. Повідомити суб`єкта владних повноважень про наявні в суді матеріали, які підлягають врученню суб`єкту владних повноважень як сторонам, та про можливість їх отримання безпосередньо у суді.

9. Інформацію щодо справи можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України за адресою: http://court.gov.ua/fair/sud2670/.

Ухвала набирає законної сили згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції виключно в частині дотримання підсудності, за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом п`ятнадцяти днів, з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя Н.В. Клочкова