Справа № 1540/5027/18
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2019-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2019 р.м.ОдесаСправа № 1540/5027/18
Головуючий в 1 інстанції: Корой С. М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Федусика А.Г.,

суддів: Бойка А.В. та Єщенка О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Комунального підприємства «Міське управління житлово - комунального господарства» Чорноморської міської ради Одеської області на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 28 травня 2019 року по справі за адміністративним позовом Комунального підприємства «Міське управління житлово - комунального господарства» Чорноморської міської ради Одеської області до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, державного реєстратора Виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області Лещенко Юлії Олександрівни, за участю третіх осіб, які не заявляють вимог на предмет спору: Державне підприємство «Морський торговельний порт «Чорноморськ», Одеська обласна державна адміністрація, Чорноморська міська рада Одеської області, про визнання незаконними дій та скасування державної реєстрації,-

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство «Міське управління житлово - комунального господарства» Чорноморської міської ради Одеської області (далі КП) звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило - визнати незаконними дії Державного кадастрового реєстратора Ляховчак Н.В. відділу у м.Чорноморську міськрайонного управління в Овідіопольському районі ГУ Держгеокадастру в Одеській області про внесення відомостей про державну реєстрацію земельної ділянки площею 2,4300 га. кадастровий номер :02:026:0149, яка знаходиться за адресою: Одеська область, м.Чорноморськ, вул.Пляжна, 5; скасувати державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки площею 2,4300 га. кадастровий номер :02:026:0149, яка знаходиться за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Пляжна, 5; скасувати державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку площею 2,4300 га., кадастровий номер :02:026:0149, яка знаходиться за адресою: Одеська область, м.Чорноморськ, вул. Пляжна, 5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 108, номер запису про право власності 20063578.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2019 року провадження у справі за позовом КП закрито на підставі п.1ч.1 ст.238 КАС України, оскільки справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2019 року частково задоволено апеляційну скаргу КП, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2019 року скасовано. Справу за позовом КП до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, державного реєстратора Виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області Лещенко Юлії Олександрівни, 3-ті особи: Державне підприємство "Морський торговельний порт "Чорноморськ", Одеська обласна державна адміністрація, Чорноморська міська рада Одеської області, про визнання незаконними дій та скасування державної реєстрації - направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

26 квітня 2019 року дана справа надійшла до Одеського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28 травня 2019 року провадження по справі за позовом КП до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, державного реєстратора Виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області Лещенко Юлії Олександрівни, за участю третіх осіб, які не заявляють вимог на предмет спору: Державне підприємство «Морський торговельний порт «Чорноморськ», Одеська обласна державна адміністрація, Чорноморська міська рада Одеської області, про визнання незаконними дій та скасування державної реєстрації було закрито.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду КП подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що ухвалу судом першої інстанції винесено з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим позивач просив її скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Так, приймаючи спірну ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що позивач звертаючись до суду намагається захистити свій майновий інтерес щодо майна - підпірної стінки хвилелому № 1 довжиною 1584, 8 п.м та відкриті лотки дощової каналізації № 2-№11, яке належить позивачу та знаходяться на земельній ділянці площею 2,4300 га., кадастровий номер :02:026:0149, за адресою: Одеська область, м.Чорноморськ, вул. Пляжна, 5 , вважаючи, що ДП «МТП «Чорноморськ» було здійснено поділ земельної ділянки, що перебуває у постійному користуванні без надання відповідного дозволу на його здійснення. Відтак, спір у даній справі не є публічно-правовим, оскарження рішення про державну реєстрацію земельної ділянки та права постійного користування нею безпосередньо пов`язане із захистом позивачем свого цивільного права у спорі щодо земельної ділянки площею 2,4300 га., кадастровий номер :02:026:0149, за адресою: Одеська область, м.Чорноморськ, вул. Пляжна, 5 .

З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов висновку, що цей спір не належить до юрисдикції адміністративних судів, оскільки стосуються виникнення права власності на земельну ділянку, що потребує встановлення обставин правомірності його набуття, та виходить за межі компетенції адміністративних судів, а тому, з урахуванням суб`єктного складу, підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції щодо юрисдикційної належності даних спірних правовідносин, водночас зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно до частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частина 1 стаття 4 КАС України).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

З наведеного вбачається, що до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте, сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не обов`язково є підставою ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом із тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

З матеріалів справи вбачається, що ДП «Морський торговельний порт «Чорноморськ», згідно державного акту на право постійного користування землею серії ОД -ІІ №004798 від 11.09.1998 р., має право постійного користування земельною ділянкою площею 2,4300 га., кадастровий номер :02:026:0149, за адресою: Одеська область, м.Чорноморськ, вул. Пляжна, 5 .

Власником вищезазначеної земельної ділянки є держава в особі Одеської обласної державної адміністрації (, адреса: 65032, м. Одеса, просп. Шевченка, 4). Право власності та право користування зазначеною земельною ділянкою відповідно до вимог чинного законодавства було зареєстровано в Реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Так, не погоджуючись з зазначеними обставинами щодо державної реєстрації спірної земельної ділянки та звертаючись з даним позовом до суду, КП фактично оскаржує майнове право відносно земельної ділянки площею 2,4300 га., кадастровий номер :02:026:0149, за адресою: Одеська область, м.Чорноморськ, вул. Пляжна, 5 , що свідчить про відсутність ознак публічно-правового спору по даній справі (навіть незважаючи на те, що у спорі бере участь суб`єкт публічного права) та належність даних спірних правовідносин до господарської юрисдикції.

Разом з тим, поряд з обставинами юрисдикційної належності даного спору, колегія суддів зазначає, що ухвалою Господарського суду Одеської області від 13 серпня 2018 року у справі №916/1639/18 було відмовлено у відкритті провадження за позовом Чорноморської міської ради Одеської області до державного кадастрового реєстратора відділу у м.Чорноморську Міськрайоного управління в Овідіопольському районі та м.Чорноморську Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Ляховчак Наталії Вікторівни та Міськрайонного управління в Овідіопольському районі та м.Чорноморську Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання незаконними дій реєстратора та скасування державної реєстрації земельної ділянки. Приймаючи вказану ухвалу господарський суд вважав, що оскільки цей спір має розглядатися за правилами адміністративного, а не господарського судочинства, та за вказаних обставин позивач позбавлений можливості вирішення спору окрім як звернення до Одеського окружного адміністративного суду з цим позовом.

Як вказує Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у пункті 1 статті 6 Конвенції закріплене «право на суд» разом із правом на доступ до суду, тобто правом звертатися до суду з цивільними скаргами, що складають єдине ціле (див. mutatisрішення ЄСПЛ у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» («Golder. the United Kingdom») від 21 лютого 1975 року, заява № 4451/70, § 36). Проте такі права не є абсолютними та можуть бути обмежені, але лише таким способом і до такої міри, що не порушує сутність цих прав (див.mutandis рішення ЄСПЛ у справі «Станєв проти Болгарії» («Stanev. Bulgaria») від 17 січня 2012 року, заява № 36760/06, § 230).

Згідно зі статтею 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

ЄСПЛ неодноразово встановлював порушення Україною Конвенції через наявність юрисдикційних конфліктів між національними судами (див.mutandis рішення від 9 грудня 2010 року у справі «Буланов та Купчик проти України» («Bulanov and Kupchik v. Ukraine», заяви № 7714/06 та № 23654/08), в якому ЄСПЛ встановив порушення пункту 1 статті 6 Конвенції щодо відсутності у заявників доступу до суду касаційної інстанції з огляду на те, що відмова Вищого адміністративного суду розглянути касаційні скарги заявників всупереч ухвалам Верховного Суду України не тільки позбавила заявників доступу до суду, але й зневілювала авторитет судової влади; крім того, ЄСПЛ вказав, що держава має забезпечити наявність засобів для ефективного та швидкого вирішення спорів щодо судової юрисдикції (§ 27-28, 38-40); рішення від 1 грудня 2011 року у справі «Андрієвська проти України» («Andriyevska. Ukraine», заява № 34036/06), в якому ЄСПЛ визнав порушення пункту 1 статті 6 Конвенції з огляду на те, що Вищий адміністративний суд відмовив у відкритті касаційного провадження за скаргою заявниці, оскільки її справа мала цивільний, а не адміністративний характер, і тому касаційною інстанцією мав бути Верховний Суд України; натомість останній відмовив у відкритті касаційного провадження, зазначивши, що судом касаційної інстанції у справі заявниці є Вищий адміністративний суд України (§ 13-14, 23, 25-26); рішення від 17 січня 2013 року у справі «Мосендз проти України» («Mosendzv. Ukraine», заява № 52013/08), в якому ЄСПЛ визнав, що заявник був позбавлений ефективного національного засобу юридичного захисту, гарантованого статтею 13 Конвенції через наявність юрисдикційних конфліктів між цивільними й адміністративними судами (§ 116, 119, 122-125); рішення від 21 грудня 2017 року у справі «Шестопалова проти України» («Shestopalova v. Ukraine», заява № 55339/07), в якому ЄСПЛ дійшов висновку, що заявниця була позбавлена права на доступ до суду всупереч пункту 1 статті 6 Конвенції, оскільки національні суди надавали їй суперечливі роз`яснення щодо юрисдикції, відповідно до якої позов заявниці мав розглядатися у судах України, а Вищий адміністративний суд України не виконав рішення Верховного Суду України щодо розгляду позову заявниці за правилами адміністративного судочинства (§ 13, 18-24)).

Колегія суддів зазначає, що прийняття Господарським судом Одеської області 13 серпня 2018 року ухвали у справі № 916/1639/18 про відмову у відкритті провадження з огляду на те, що спірні правовідносини мають ознаки публічно-правового характеру, і спір необхідно розглядати за правилами адміністративного судочинства, фактично поставило під загрозу сутність гарантованого Конвенцією права позивача на доступ до суду та на ефективний засіб юридичного захисту.

Тотожних висновків дійшов також і П`ятий апеляційний адміністративний суд в ухвалі від 18 квітня 2019 року, якою ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2019 року (про закриття провадження) було скасовано та справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Суд апеляційної інстанції у вказаній ухвалі зазначив, що даний спір має розглядатися за правилами адміністративного судочинства виключно, оскільки непослідовність практики національних судів може створити позивачу перешкоди у реалізації права на судовий захист.

Разом з тим, суд першої інстанції, не враховуючи зазначеної правової позиції, знову закрив провадження по даній справі з тих самих підстав, що і першого разу.

Отже, враховуючи все вищезазначене у сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що непослідовність правозастосовної діяльності в аспекті юрисдикційного розмежування даних спірних правовідносин, створила КП суттєві перешкоди у реалізації права на судовий захист, з метою реалізації якого, колегія суддів вважає за доцільне здійснювати розгляд даного спору за правилами адміністративного судочинства.

Зазначена правова позиція також узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, зробленими в постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №201/4802/16-а.

Таким чином, враховуючи зазначене колегія суддів приходить до висновку про належність скасування оскаржуваної ухвали з постановлянням нового рішення з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Міське управління житлово - комунального господарства» Чорноморської міської ради Одеської області - задовольнити, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 28 травня 2019 року - скасувати. Прийняти постанову з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Федусик А.Г.
Судді Бойко А.В. Єщенко О.В.