Справа № 9901/494/19
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2019-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 вересня 2019 року

Київ

справа №9901/494/19

адміністративне провадження №П/9901/494/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шипуліної Т.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 06.09.2019 звернувся до Верховного Суду як суду першої інстанції з позовом до Президента України Зеленського Володимира Олександровича , в якому заявив такі вимоги:

визнати Президента України Зеленського Володимира Олександровича як гаранта Конституції України винним у бездіяльності по контролю за органами місцевого самоврядування, поліції, прокуратури, антимонопольного комітету, управління захисту прав споживачів, Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, обленерго, водоканалом, суддями та втратою контролю за управлінням державою, що йому довірило 73% населення;

зобов`язати Президента України Зеленського Володимира Олександровича компенсувати ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 500000 грн. за поругану честь та людську гідність підконтрольних йому органів влади та змусити їх заплатити позивачу по 100000 грн. з кожного.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає про невиконання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, суб`єктами господарювання обов`язків щодо належного обслуговування споживачів у питаннях водопостачання (з урахуванням потреб забезпечення пожежогасіння), тепло-, електро- і газопостачання, водовідведення.

Крім того, ОСОБА_1 посилається на те, що неодноразово звертався до органу місцевого самоврядування та інших установ з метою врегулювання спору, в результаті чого зазнавав побиття працівниками поліції та служби охорони відповідних установ.

Також позивач наголошує на тому, що за його заявою було відкрито 25 кримінальних проваджень, розслідування у яких не здійснюється, матеріали кримінальних справ до суду не передаються.

ОСОБА_1 вказує на неприйняття суддями судових рішень з приводу визнання Страхової компанії «НАСК «ОРАНТА» винною в невиконанні умов договору страхування від 24.02.2009 № 61.

Позивач звернувся до Верховного Суду з цим позовом до Президента України як гаранта дотримання Конституції України та Законів України, який, на його переконання, повинен відповідати за усі вищевикладені обставини. При цьому, у якості сатисфакції порушених прав, свобод та інтересів ОСОБА_1 визначив компенсацію на його користь з Президента України моральної шкоди в сумі 500000 грн., а також з підконтрольних йому органів влади - по 100000 грн.

Суд дослідив матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича та дійшов висновку про необхідність залишення позовної заяви без руху з огляду на таке.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно з пунктами 4, 5, 9 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має бути сформульований максимально чітко і зрозуміло, а тому, особа, звертаючись до суду із позовною заявою, повинна чітко зазначити дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що порушили її право, та повинна вказати спосіб захисту свого порушеного права.

Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги - це конкретні юридичні факти, з настанням яких суб`єкти публічного права вступають між собою у спірні правовідносини.

Викладені у позовній заяві ОСОБА_1 обставини зводяться до незгоди з діями/бездіяльністю органів державної влади, місцевого самоврядування, їх посадових осіб та суб`єктів господарювання, а заявлені позовні вимоги до Президента України позивач абстрактно пов`язує з наявністю у вказаного суб`єкта владних повноважень обов`язку із загального контролю у суспільстві.

Таке формулювання позовних вимог та виклад обставин цього позову позбавляє можливості суд ідентифікувати суть спірних правовідносин у контексті заявлення позову до Президента України.

Суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на таке.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічно-правовий спір - це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень.

У відповідності до частини четвертої статті 22 Кодексу адміністративного судочинства України Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.

Відповідно до частини першої статті 266 Кодексу адміністративного судочинства України правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо: 1) законності (крім конституційності) постанов Верховної Ради України, указів і розпоряджень Президента України; 2) законності дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів; 3) законності актів Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів; 4) законності рішень Вищої ради правосуддя, ухвалених за результатами розгляду скарг на рішення її Дисциплінарних палат.

З огляду на викладене, Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо оскарження актів, дій, бездіяльності Президента України, які прийнято/вчинено/допущено у правовідносинах, в яких такий суб`єкт владних повноважень реалізовував свої владні (управлінські) функції.

Статтею 102 Конституції України визначено, що Президент України є главою держави і виступає від її імені, є гарантом державного суверенітету, територіальної цілісності України, додержання Конституції України, прав і свобод людини і громадянина. Повноваження Президента України визначені в статті 106 Конституції України.

Заявлені у позові вимоги ОСОБА_1 щодо оскарження бездіяльності Президента України та стягнення з нього та з підконтрольних йому органів моральної шкоди не відповідають приписам процесуального закону.

Зокрема, позивачем не вказано в чому полягає порушення його прав, свобод та інтересів саме Президентом України під час здійснення ним владних управлінських функцій із зазначенням посилань на конкретні встановлені законодавством повноваження та з наданням відповідних доказів, які б це підтверджували.

Крім того, згідно з частиною п`ятою статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Отже, адміністративні суди можуть розглядати вимоги про відшкодування шкоди лише за наявності таких умов: вимоги мають стосуватися шкоди, завданої лише суб`єктом владних повноважень; такі вимоги мають бути поєднані з вимогою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

У ситуації, що розглядається, позивачем заявлено вимоги про стягнення моральної шкоди з Президента України та з підконтрольних йому органів без зазначення конкретного переліку таких органів та в той час, коли відповідачем у справі визначено лише Президента України.

Крім того, відповідно до пункту 3 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються, зокрема, зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

Під обґрунтованим розрахунком суми, що стягується, слід розуміти визначення грошового еквіваленту факту заподіяння моральної шкоди залежно від характеру і обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних і т.д.), які зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалість, можливість відновлення і т.д.) і з урахуванням інших обставин.

Позивач, заявляючи вимоги про стягнення моральної шкоди, не зазначає обґрунтувань щодо співрозмірності заявленої суми компенсації заподіяній моральній шкоді.

Відповідно до частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, позовну заяву ОСОБА_1 необхідно залишити без руху, встановивши строк протягом якого він має усунути вказані судом недоліки та подати до Верховного Суду уточнену чітко сформульовану позовну заяву до суб`єкта владних повноважень/суб`єктів владних повноважень із урахуванням приписів процесуального закону, а також з викладенням обставин та обґрунтувань, з якими позивач пов`язує порушення своїх прав, свобод та інтересів рішеннями, діями чи бездіяльністю такого суб`єкта/таких суб`єктів, та з посиланням на відповідні докази. У випадку заявлення позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди з відповідача/відповідачів, заподіяної їхніми рішеннями, діями чи бездіяльністю, позивачу необхідно вказати обґрунтований розрахунок суми, заявленої до стягнення.

У разі неусунення недоліків позовної заяви протягом установленого строку вона буде повернута заявнику згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 19, 22, 169, 170, 248, 266, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

1. Позов ОСОБА_1 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії - залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви у десять днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Направити позивачу копію ухвали про залишення позовної заяви без руху для виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання і оскарженню не підлягає.

...........................

Т.М. Шипуліна,

Суддя Верховного Суду