Справа № 9901/635/18
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2019-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 вересня 2019 року

Київ

справа №9901/635/18

адміністративне провадження №П/9901/635/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді - Бевзенка В.М.,

суддів : Данилевич Н.А., Єресько Л.О., Жука А.В., Шевцової Н.В.,

за участю секретаря судового засідання - Ігнатенко О.В.,

за участю представника позивача - ОСОБА_4,

представника Кабінету Міністрів України - Шокуна О .В .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Президента України Порошенка Петра Олексійовича, треті особи - Рада національної безпеки і оборони України, Кабінет Міністрів України, про визнання указу протиправним та нечинним в частині, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Верховного Суду перебуває справа за позовом ОСОБА_3 до Президента України Порошенка Петра Олексійовича, треті особи - Рада національної безпеки і оборони України, Кабінет Міністрів України, про визнання указу протиправним та нечинним в частині.

Для розгляду цієї справи протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.06.2018 визначено наступну колегію суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: суддя-доповідач - Бевзенко В.М., судді - Данилевич Н.А., Шарапа В.М., Желтобрюх І.Л., Білоус О.В.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.09.2019 визначено наступну колегію суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: суддя-доповідач - Бевзенко В.М., судді - Данилевич Н.А., Єресько Л.О., Жук А.В., Шевцова Н.В.

10.09.2019 представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 . подав до Верховного Суду заяву про відвід головуючого судді Бевзенка В.М., суддів Данилевич Н.А., Шарапи В.М., Желтобрюх І.Л., Білоуса О.В. від розгляду цієї справи з підстави, визначеної пунктом 4 частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а саме: наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності суддів.

12.09.2019 в судовому засідання представник позивача підтримав заяви про відвід головуючого судді Бевзенка В.М. та судді Данилевич Н.А.

Також, у судовому засіданні представник позивача заявив відвід суддям Єресько Л.О., Жуку А.В., Шевцовій Н.В. від розгляду цієї справи з підстави, визначеної пунктом 4 частини першої статті 36 КАС України з тих самих підстав, а саме: наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності суддів.

Заява обґрунтована тим, що станом на момент проведення кваліфікаційного оцінювання та надання рекомендацій щодо призначення на посади суддів Верховного Суду у прийнятті відповідних рішень брали участь члени Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, які не відповідали вимогам закону, а саме: ОСОБА_6, який на час виконання повноважень члена ВККС України не вжив дій щодо зупинення адвокатської діяльності, та ОСОБА_5 , який не підтвердив належним чином необхідний стаж професійної діяльності. Оскільки склад ВККС України було сформовано із порушенням закону, прийняті нею як колегіальним органом рішення не можна вважати легітимними. Така ситуація, на переконання заявника, ставить під сумнів законність процедури призначення суддів Верховного Суду, у якій брали члени ВККС України ОСОБА_6 та ОСОБА_5

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши та вивчивши аргументи, наведені у заявах представника позивача про відвід суддів, яких автоматизована система визначила для розгляду цієї справи, Суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених відводів, з огляду на таке.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 36 КАС України, згідно з частиною першою якої суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 КАС України.

Варто зазначити, що відповідно до частини другої статті 41 КАС України у разі задоволення відводу (самовідводу) одному із суддів або всьому складу суду, якщо справа розглядається колегією суддів, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

Отже, наслідком відводу складу колегії суддів є розгляд судової справи іншим складом суддів того ж адміністративного суду.

За правилами інстанційної юрисдикції судом першої інстанції для розгляду справ щодо оскарження рішень Вищої кваліфікаційної комісії суддів України є Верховний Суд (частини четверта статті 22, частина друга статті 266 КАС України).

Іншого компетентного органу для вирішення справ означеної категорії немає.

Представником позивача заявлено відвід з підстави, визначеної пунктом 4 частини першої статті 36 КАС України, а саме: у зв`язку з наявністю обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності суддів.

Так, метою запровадження інституту відводу судді (суддів) від розгляду справи є гарантування безсторонності суду, зокрема, з ціллю запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (до прикладу, рішення у справі "Білуха проти України") наявність безсторонності (суду) повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria); "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland).

Окрім того, за практикою ЄСПЛ при вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумніватися у неупередженості конкретного судді позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованого сумніву в неупередженості суду. Особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного.

Отже, при об`єктивному підході до встановлення наявності/відсутності упередженості суду (суддів) необхідно визначити, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність, зважаючи на безпосередню поведінку судді. Суб`єктивний критерій, у свою чергу, вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи, й лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна було б кваліфікувати як прояв упередженості, можливо ставити під сумнів його безсторонність.

Наведені представником позивача доводи щодо сумнівів у неупередженості або об`єктивності складу суду, визначеного для розгляду цієї справи, мають суб`єктивний характер, оскільки жодного прикладу чи факту вчинення судом дій, які б свідчили про його упередженість чи ставили б під сумнів безсторонність суддів, не наведено.

Як підставу до відводу складу суду, визначеного для розгляду цієї справи, заявник зазначає на упередженість суддів, поряд із тим, зміст його заяв зводиться до нелегітимності Верховного Суду та порядку призначення суддів до його складу.

Доводи заявника не дають підстав для висновку про існування причинно-наслідкового зв`язку між дотриманням ОСОБА_6 та ОСОБА_5 вимог законодавства під час їх призначення на посади членів ВККС України і професійною діяльністю суддів цієї колегії щодо відправлення правосуддя, у тому числі й під час розгляду даної справи.

З урахуванням зазначеного, обґрунтованих підстав до задоволення заяв про відвід немає.

Відповідно до частини четвертої статті 40 КАС України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, у цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Отже, заяву представника позивача про відвід суддів належить передати на автоматизований розподіл для визначення в порядку, встановленому КАС України, судді, який вирішуватиме питання про відвід за цією заявою.

Керуючись статтями 36, 39-40 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

1. Для вирішення питання щодо заявленого представником позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 . відводу суддям Бевзенку В.М., Данилевич Н.А., Єресько Л.О., Жука А.В., Шевцової Н.В. у справі №800/635/18 - передати заяву про відвід на автоматизований розподіл для визначення у встановленому Кодексом адміністративного судочинства України порядку судді, який вирішуватиме питання про відвід за цією заявою.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не оскаржується.

Головуючий суддя В.М.Бевзенко

Судді Н.А.Данилевич

Л.О.Єресько

А.В.Жук

Н.В.Шевцова