Справа № 539/2073/19
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2019-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2019 р.Справа № 539/2073/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Бегунца А.О. ,

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Поліцейського роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Кандиби Ігора Олексійовича на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 05.08.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Гудков С.В., вул. Монастирська, 17, м. Лубни, Лубенський, Полтавська, 37500, по справі № 539/2073/19

за позовом ОСОБА_1

до Поліцейського роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Кандиби Ігора Олексійовича

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до поліцейського роти №1 батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Кандиби Ігора Олексійовича ( надалі по тексту відповідач), в якому просив суд:

- визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову серія ДП18 №710424 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 05.08.2019 року вказаний позов задоволено.

Визнано дії поліцейського роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Кандиби Ігора Олексійовича протиправними та скасовано постанову серії ДП18 №710424 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу у розмірі 340 грн по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП, провадження у справі закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 05.08.2019 року та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити в повному обсязі, оскільки рішення суду першої інстанції є законним та обгрунтованим.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно постанови ДП18 №710424 складеної поліцейським роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Кандибою Ігорем Олексійовичем позивач 13.05.2019 року об 14 год. 29 хв. на а/д Київ-Харків-Довжанський 208 км. керував транспортним засобом ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 у якому відсутній передбачений конструкцією бризковик, чим порушив вимоги п. 31.4.7 "е" ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КУпАП та був притягнутий до відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з його обгрунтованості.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Предметом оскарження в даній справі є постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, а саме керування автомобілем з відсутнім бризковиком.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Суд апеляційної інстанції перевіривши оскаржуване рішення на відповідність критеріям, наведеним у ч.2 ст.2 КАС України приходить до висновку, що прийнято воно незаконно, виходячи з наступного.

Згідно постанови ДП18 №710424 складеної поліцейським роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Кандибою Ігорем Олексійовичем позивач 13.05.2019 року об 14 год. 29 хв. на а/д Київ-Харків-Довжанський 208 км. керував транспортним засобом ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 у якому відсутній передбачений конструкцією бризковик, чим порушив вимоги п. 31.4.7 "е" ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КУпАП та був притягнутий до відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, -тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З аналізу наведеної норми слідує, що відповідальність за ч.1 ст. 121 КУпАП настає у разі керування водієм транспортним засобом, що має технічні несправності, з якими, відповідно до встановлених правил, експлуатація його забороняється.

Притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП відбулося через порушення, на думку відповідача, позивачем п.31.4.7 (е) ПДР України, оскільки позивач керував транспортним засобом ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 , у якого був відсутній бризковик.

Пунктом 31 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306 (далі ПДР) встановлені вимоги до технічного стану транспортних засобів та їх обладнання.

Приписами п.п. 31.4 п. 31 ПДР передбачено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності визначених цим пунктом технічних несправностей і невідповідності визначених цим пунктом вимогам.

У наведеному пункті Правил дорожнього руху викладений перелік технічних несправностей транспортних засобів за наявності яких забороняється експлуатація таких транспортних засобів, до яких, зокрема, п.п. 31.4.7 (е) ПДР України віднесено відсутність бризковиків.

Отже, відсутність бризковиків віднесено до технічних несправностей транспортного засобу за наявності яких експлуатація його забороняється, а у разі такої експлуатації настає відповідальність за ч.1 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу наведеної норми слідує, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, зазначена норма має певний перелік доказів, які підтверджують відсутність або наявність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Такими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП є, зокрема, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також інші документи.

Перевіряючи обгрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП колегія суддів зазначає наступне.

Відповідачем в підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП до оскаржуваної постанови додано відеозапис з нагрудної камери (бодікамери) ВІ 00132 на якому зафіксовано зупинку транспортного засобу позивача.

З вказаного відеозапису слідує, що на ньому зафіксовано момент огляду автомобіля позивача та виявлення відсутності на ньому бризковика.

Проте, колегія суддів зазначає, що вказаний відеозапис не свідчить про порушення позивачем п. 31.4.7 (е) ПДР України та не підтверджує вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП, з огляду на таке.

Так, позивачем під час його зупинки не заперечувався факт, що в момент зупинки його автомобіля був відсутній бризковик.

Між тим, позивач зазначив, що перед виїздом його автомобіля бризковик був в наявності, втрата бризковика відбулася під час руху автомобіля, тобто в дорозі.

Колегія суддів зазначає, що підставою для притягнення до адміністративної відповідальності є наявність складу адміністративного правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можно кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

Він містить об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивну сторону.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері безпеки дорожнього руху та встановлений порядок використання транспортних засобів.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у керуванні водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів (формальний склад).

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі як умислу, так і необережності.

Суб`єкт адміністративного правопорушення - спеціальний (водій транспортного засобу).

Ознака винності діяння є обов`язковою ознакою адміністративного правопорушення (проступку), викладеного у ст. 9 КУпАП.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем не доведено наявність вини (суб`єктивної сторони правопорушення) позивача у вчиненні ним адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Згідно позовної заяви ОСОБА_1 останній в момент зупинки його автомобіля не заперечував відсутність бризковика, але пояснив відповідачу, що бризковик відірвався під час руху автомобіля, тобто в дорозі.

Доказів обізнаності позивача про відсутність бризковика до початку та під час руху автомобіля відповідачем не надано.

З відеозапису не вбачається, що під час розгляду справи відповідачем з`ясовувалися обставини відсутності бризковика. Свідки допитані не були.

Отже, відповідачем не доведено наявність вини позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП.

При цьому, колегія суддів зазначає, що сам факт визнання особою вини у порушені ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності. З`ясування обставин, за яких вчинено адміністративне правопорушення, яке позивачу поставлено за провину, буде неповним і поверховим, якщо не дослідити його в усіх тих аспектах, про які зазначено вище.

Наведений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеній у постанові від 15.05.2019 року по справі №537/2088/17, яку відповідно до ч.5 ст.242 КАС України колегія суддів враховує при виборі та застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не надано доказів в підтвердження обґрунтованості та правомірності прийняття постанови про притягнення позивача до відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП.

Враховуючи те, що під час судового розгляду не було надано відповідачем доказів обізнаності позивача про технічні несправності автомобіля під час керування автомобілем, колегія суддів вважає недоведеною вину позивача у вчиненні правопорушення, а тому колегія суддів дійшла висновку, що постанова серії ДП18 №710424 від 13.05.2019 року про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи незаконність оскаржуваної постанови серії ДП18 №710424 від 13.05.2019 року про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн, то за приписами ч.3 ст.286 КАС України справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Проте, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги в частині визнання неправомірними дій відповідача щодо накладення адміністративного стягнення на позивача дійшов невірного висновку, адже відповідно до статті 217 КУпАП посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків.

Згідно з частиною другою статті 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Таким чином, відповідач законом наділений повноваженнями щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення і накладення адміністративних стягнень від імені органів Національної поліції.

Позивачем у позові та судом першої інстанції у рішенні не зазначено в чому полягає незаконність дій відповідача при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Враховуючи сукупність викладених обставин, колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 05.08.2019 року в частині визнання неправомірними дій поліцейського роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Кандиби Ігора Олексійовича протиправними щодо накладення адміністративного стягнення на позивача та прийняти в цій частині нову постанову про відмову у задоволенні позову в цій частині.

За таких обставин, через порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в частині вимог про визнання неправомірними дій відповідача, рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні вказаної частини позову, в іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Поліцейського роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Кандиби Ігора Олексійовича задовольнити частково.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 05.08.2019 року по справі № 539/2073/19 скасувати в частині задоволення позову ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій поліцейського роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Кандиби Ігора Олексійовича та прийняти в цій частині нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій поліцейського роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Кандиби Ігора Олексійовича відмовити.

В іншій частині рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 05.08.2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) О.М. Мінаєва А.О. Бегунц