Справа № 460/1330/19
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2019-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

10 вересня 2019 року м. Рівне №460/1330/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., за участю: секретаря судового засідання Самкової Т.А.; представника позивача адвоката Нечепорук Л.Ю.; представника відповідача Звіра Р.П.; розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Рівнеазот» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування податкової вимоги.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов Приватного акціонерного товариства «Рівнеазот» (далі іменується позивач) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України (далі іменується відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати податкову вимогу форми «Ю» від 24.05.2019 №546-48, відповідно до якої сума податкового боргу по податку на прибуток становить 78559206 грн. 11 коп.

Заяви по суті справи.

Позовна заява обґрунтована тим, що 27.05.2019 на адресу Приватного акціонерного товариства «Рівнеазот» надійшла від Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України податкова вимога від 24.05.2019 форми «Ю» №546-48 про сплату суми податкового боргу у загальному розмірі 78559206 грн. 11 коп. Дана податкова вимога стосується: суми основного платежу 56370086 грн. 00 коп., штрафних санкцій 01 грн. 00 коп., та пені 22189119 грн. 11 коп. Позивач вказує, що така податкова вимога є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки: (1) сума основного платежу у розмірі 56370086 грн. 00 коп. являється сумою грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємства, визначеною за результатами проведеної перевірки та внаслідок формування податкового повідомлення-рішення № на суму 56370086 грн. 00 коп., штрафних санкцій 01 грн. 00 коп.; таке податкове повідомлення-рішення оскаржене у судовому порядку; рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 12.09.2018 вказане рішення скасоване; постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2019 рішення суду першої інстанції скасовано, позов залишено без задоволення; проте, вказане рішення суду апеляційної інстанції переглядається Верховним Судом в касаційному порядку, а відтак судове оскарження податкового повідомлення-рішення № ще триває; (2) визнання у податковій вимозі суми пені у розмірі 22189119 грн. 11 коп. є неправомірним, оскільки грошове зобов`язання по податковому повідомленню-рішенню № у розмірі 56370086 грн. 00 коп. та штрафні санкції 01 грн. 00 коп., набуло статусу узгодженого 24.04.2019 (постановлення судом апеляційної інстанції рішення) та з урахуванням 10-денного строку на сплату суми узгодженого грошового зобов`язання, така сума підлягала сплаті до 06.05.2019 (включно); тобто період нарахування пені мав би бути з 07.05.2019 по 23.05.2019 (день, що передує дню винесення податкової вимоги 24.05.2019), а не з 11.03.2014 як визначив фіскальний орган. Позивач вказує, що оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень податкова вимога є протиправною та такою, що підлягає скасуванню. Просив суд задовольнити позовні вимоги повністю.

Відзив на позовну заяву обґрунтований тим, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2019 рішення суду першої інстанції, який скасував податкове повідомлення-рішення № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток в сумі 56370086 грн. 00 коп. та штрафні санкції 01 грн. 00 коп. скасовано. Відтак, грошове зобов`язання у розмірі 56370086 грн. 00 коп. (основний платіж) та штрафні санкції 01 грн. 00 коп. набуло статусу узгодженого. Тому така сума правомірно включена до податкової вимоги про сплату боргу. Щодо нарахування пені у розмірі 22189119 грн. 11 коп. фіскальний орган зазначає, що дане питання регулюється нормами пункту 129.1.1 підпункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України, яка вказує, що нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження). Заниження позивачем сплати податкового зобов`язання з податку на прибуток стосується періоду грудня 2013 року, а відтак граничний строк сплати такого зобов`язання 11.03.2014. Відповідач вказує, що саме з цієї дати нараховується пеня відповідно до норм Податкового кодексу України. Просив суд відмовити позивачу у задоволенні вимог повністю.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій містяться доводи, аналогічні позовній заяві.

Ухвалою суду від 11.06.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 04.07.2019.

Ухвалою суду від 04.07.2019, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, підготовче засідання відкладено на 25.07.2019.

Ухвалою суду від 25.07.2019, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, клопотання позивача про зупинення провадження у справі залишено без задоволення; закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 10.09.2019.

У судове засідання 10.09.2019 прибув представник позивача, підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача, який брав участь у судовому засіданні в режимі ВКЗ, заперечив проти позову та просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю.

На підставі статей 243, 250 КАС України, вступна та резолютивна частини рішення проголошені у судовому засіданні 10.09.2019.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:

Фіскальним органом проведено перевірку Публічного акціонерного товариства (Приватного акціонерного товариства) «Рівнеазот» з питань повноти нарахування і сплати податків під час здійснення контрольованих операцій щодо імпорту природного газу з Ostchem Holding Limited (Республіка Кіпр) за період з 01.09.2013 по 31.12.2013 та експорту мінеральних добрив на користь NF Trading AG (Швейцарська Конфедерація) за період з 01.09.2013 по 31.12.2013 та 01. 01.2014 по 31.12.2014.

На підставі Акта перевірки від 31.05.2017 №1209/28-10-14-03/05607824 винесено податкові повідомлення-рішення:

від 14.08.2017 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 56370087,00 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням в сумі 56370086,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 1 гривня (далі іменується ППР №) (а.с. 13);

- від 14.08.2017 №, яким позивачу зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 2014 рік на суму ,00 грн.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 12.09.2018 у справі №817/1737/17 визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України форми «Р» № від 14.08.2017 та форми «П» № від 14.08.2017 (а.с. 14).

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2019 апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України задоволено; рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 12.09.2018 у справі №817/1737/17 скасовано; прийнято нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Рівнеазот» про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень відмовлено (а.с. 24).

24 травня 2019 року фіскальним органом сформовано Податкову вимогу форми «Ю» №546-48 (далі іменується Податкова вимога) про необхідність сплати до бюджету суми податкового боргу у загальному розмірі 78559206 грн. 11 коп., в тому числі: основний платіж 56370086 грн. 00 коп., штрафні санкції 01 грн. 00 коп., пеня 22189119 грн. 11 коп. (а.с. 12).

Перевіривши правову та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу оскаржуваного рішення Податкової вимоги, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає наступне.

Зі змісту Податкової вимоги вбачається, що сформована сума податкового боргу у загальному розмірі 78559206 грн. 11 коп. складається з: основний платіж 56370086 грн. 00 коп. (сума грошового зобов`язання за ППР №), штрафні санкції 01 грн. 00 коп., пеня 22189119 грн. 11 коп.

Позивач вказує на протиправність оскаржуваної Податкової вимоги щодо визначення основного платежу у розмірі 56370086 грн. 00 коп. (сума грошового зобов`язання за ППР №), оскільки судове оскарження ППР № триває. Представник позивача у судовому засіданні зазначив, що ухвалою Верховного Суду від 23.07.2019 призначено справу №817/1737/17 до касаційного розгляду.

Суд відхиляє такі доводи позивача та зазначає наступне.

Відповідно до статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За правилами частини першої статті 255 КАС України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частина друга статті 255 КАС України).

Таким чином, постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2019, якою платнику податків відмовлено у задоволенні позову про визнання протиправними та скасування ППР № та №, набрало законної сили 24.04.2019, та є обов`язковим до виконання.

За правилами підпункту 14.1.153. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі іменується ПК України), податкова вимога письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Відповідно до абзацу першого пункту 59.1 статті 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Тобто, підставою для формування та надіслання платнику податків податкової вимоги є факт виникнення податкового боргу.

Відповідно до підпункту 14.1.175. пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий борг сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Підпунктом 14.1.39. пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що грошове зобов`язання платника податків сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпункту 54.3.2. пункту 54.3. статті 54 ПК України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Абзацом 4 пункту 56.18 статті 56 ПК України встановлено, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Грошове зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 56370087,00 грн., в тому числі: за податковим (основним) зобов`язанням в сумі 56370086,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 1 гривня (згідно ППР №) набуло статусу узгодженого в день набрання судовим рішенням законної сили 24.04.2019.

Таким чином, контролюючим органом правомірно сформовано Податкову вимогу в частині визначення суми податкового боргу у розмірі 56370087,00 грн., в тому числі: за податковим (основним) зобов`язанням в сумі 56370086,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 1 гривня (згідно ППР №).

Позивач також зазначає про протиправність Податкової вимоги в частині нарахування суми пені у розмірі 22189119 грн. 11 коп., оскільки грошове зобов`язання на загальну суму 56370087,00 грн., в тому числі: за податковим (основним) зобов`язанням в сумі 56370086,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 1 гривня (згідно ППР №) набуло статусу узгодженого в день набрання судовим рішенням законної сили 24.04.2019. Позивач вказує, що датою узгодження грошового зобов`язання є 24.04.2019, яке платник податків має сплатити протягом 10 днів, тобто до 06.05.2019; відтак період нарахування пені повинен становити: з 07.05.2019 (закінчення 10-денного строку на сплату узгодженого грошового зобов`язання) по 23.05.2019 (день, що передує дню формування Податкової вимоги).

Суд не погоджується з такими доводами позивача та зазначає наступне.

Фіскальним органом надано суду Розрахунок пені, який містить наступну інформацію: сума заниження податкового зобов`язання 56370086 грн. 00 коп.; звітний податковий період, за який виявлено заниження грудень 2013 року; граничний день сплати за звітний період 11.03.2014; дата початку нарахування пені 11.03.2014; дата закінчення нарахування пені 03.05.2019; кількість календарних днів заниження податкового зобов`язання 1842; сума нарахованої пені 22189119 грн. 11 коп. (а.с. 52).

Відповідно до підпункту 129.1.1 пункту 129.1. статті 129 ПК України, нарахування пені розпочинається:

при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Даною нормою чітко визначено підставу для нарахування пені: при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки; та визначено початок періоду нарахування пені: починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Суд зазначає, що дана норма ПК України в частині визначення початку періоду нарахування пені містить посилання на строк сплати платником податків «податкового зобов`язання»; при чому, таке нарахування пені здійснюється у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуваним в межах адміністративної справи №817/1737/17 ППР № контролюючим органом збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 56370087,00 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням в сумі 56370086,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 1 гривня.

При чому, збільшення грошового зобов`язання за ППР № стосувалося саме заниження позивачем податку на прибуток підприємств у періоді, що перевірявся, на загальну суму 56370086,00 грн., в тому числі по періодах: за 2013 рік на суму 56370086,00 грн.

Відповідно до підпункту 14.1.156. пункту 14.1 статті 14 ПК України, податкове зобов`язання сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Дана норма була чинною в такій же редакції станом на 2013 рік.

Тобто, періодом заниження податкового зобов`язання з податку на прибуток є грудень 2013 року, а граничним терміном сплати такого податкового зобов`язання є 11.03.2014.

Таким чином, відповідачем правомірно включено до Податкової вимоги суму пені у розмірі 22189119 грн. 11 коп., оскільки така пеня нарахована за належний період - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження) з 11.03.2014.

Зі змісту інтегрованої картки платника податків вбачається наявність станом на 31.05.2019 недоїмки у розмірі 56370087 грн. 00 коп. та пені у розмірі 22189119 грн. 11 коп. (а.с. 51).

Позивач також вказує, що відповідно до пункту 129.4. статті 129 ПК України, на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день. Дана норма містить посилання на поняття «грошове зобов`язання», яке стало узгодженим 06.05.2019. відтак контролюючий орган мав нарахувати пеню лише за період з 07.05.2019 по 23.05.2019.

Суд не погоджується з такими доводами та зазначає наступне.

Так, відповідно до пункту 129.4. статті 129 ПК України, на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Дана норма ПК України стосується випадку нарахування пені за умов:

(1) наявності суми грошового зобов`язання визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті;

(2) наявність факту прострочення сплати грошового зобов`язання;

(3) наявність факту погашення грошового зобов`язання з порушенням строків.

Тобто, якби позивач сплатив суму узгодженого грошового зобов`язання з порушенням строків сплати такої суми, то застосуванню підлягала б саме ця норма, оскільки пеня за даною нормою нараховується з дня прострочення сплати «грошового зобов`язання» до дня погашення (включно).

Застосування норми пункту 129.4 статті 129 ПК України є автономним та не стосується нарахування пені в порядку підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України.

Підпункт 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України визначає умови нарахування пені, починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків «податкового зобов`язання», натомість нарахування пені в порядку пункту 129.4 статті 129 ПК України стосується строку прострочення сплати «грошового зобов`язання», включаючи день погашення.

Дане також вбачається з конструкції норми пункту 129.4 статті 129 ПК України: «на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) … нараховується пеня».

Тобто, нарахування пені в порядку пункту 129.4 статті 129 ПК України відбувається на суму «грошового зобов`язання» (основне зобов`язання) та суму штрафних санкцій, та без урахування пені (що нарахована в порядку підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України).

Дослідивши наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази, суд дійшов висновку, що Податкова вимога сформована контролюючим органом правомірно; сума пені визначена за належний період та у встановленому розмірі.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем доведено правомірність оскаржуваної Податкової вимоги в порядку статті 77 КАС України, а відтак заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Питання щодо розподілу судових витрат в порядку статті 139 КАС України не підлягає вирішенню.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Рівнеазот» (33017, Рівненська область, м. Рівне-17; ) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України (04119, місто Київ, вулиця Дехтярівська, 11 Г; ) про визнання протиправною та скасування податкової вимоги залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 12 вересня 2019 року.

Суддя Недашківська К.М.