Справа № 160/7403/18
Суддя: Кадникова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2019 року Справа № 160/7403/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кадникової Г.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Пожежно-охоронне агенство Купіна» до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення,
В обґрунтування своїх вимог посилається на проведення документальної невиїзної перевірки без дотримання вимог податкового законодавства, а саме: без дослідження бухгалтерських та первинних документів, оскільки запит контролюючого органу не містив конкретні підстави про порушення платником податку податкового законодавства та ТОВ «Пожежно-охоронне агенство Купіна» не мало жодних правовідносин з контрагентом, який мав би назву ТОВ «Дінкарт».
08.10.2018 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду позовну заяву залишено без руху через невідповідність вимогам ст.ст. 160, 161 КАС України. На виконання ухвали суду, позивачем усунуті виявлені недоліки позовної заяви.
04.12.2018 року ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін.
19.12.2018 року ухвалою суду у задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відмовлено.
Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Пожежно-охоронне агенство Купіна» зареєстровано як юридична особа у Департаменті адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради 15.10.2008 року, перебуває на податковому обліку в органах ДФС і є платником, зокрема: податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), податку на прибуток.
Позивач листом направив відповідь на запит, в якому зазначив відсутність законодавчо визначених підстав для надсилання запиту та недотримання податковим органом вимог викладених в абз.1 і 2 п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України.
На підставі наказу від 14.06.2018 року №3302-п, посадовими особами відповідача у період з 23.07.2018 р. по 27.07.2018 р., проведено позапланову документальну невиїзну перевірку ТОВ «Пожежно-охоронне агенство Купіна» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток та податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Дінкарт» за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 року.
Але позивачем не надано відповідних документів з посиланням на невідповідність запиту відповідача від 28.02.2018 року вимогам ст.ст.16, 73 Податкового кодексу України (а.с. 41-42).
При цьому, у позовній заяві зазначено, що ТОВ «Пожежно-охоронне агенство Купіна» не надано документи на запит відповідача з підстав відсутності жодних правовідносин з контрагентом, який би мав назву ТОВ «Дінкарт».
Також, позивач вважає протиправними висновки акту перевірки відповідача та прийняття за його наслідком податкового повідомлення рішення, оскільки відповідач не досліджував жодних первинних та бухгалтерських документів.
Проте, суд не погоджується з позицією позивача, з огляду на наступне.
При цьому, суд звертає увагу, що ідентифікатором юридичної особи є код ЄДРПОУ.
Код ЄДРПОУ унікальний ідентифікаційний номер юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України та є ідентифікаційним кодом суб`єкта підприємницької діяльності юридичної особи, який зберігається за суб`єктом, якому він присвоєний, протягом усього періоду його існування і є єдиним. За кодом ЄДРПОУ облік юридичних осіб ведеться також в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб підприємців, Єдиному банку даних про платників податків юридичних осіб і т.д.
Він є обов`язковим для використання в усіх видах звітних та облікових документів суб`єкта господарювання і зазначається на його печатках і штампах. У всіх документах адміністративних, фінансових чи інших, де фігурує підприємство (організація), обов`язково вказується ідентифікаційний код згідно з ЄДРПОУ.
Згідно пошуку на сайті Міністерства юстиції України за безкоштовним запитом з таким кодом ЄДРПОУ існує лише одна юридична особа ТОВ «Інтех К» (ТОВ «Дінкарт»), директор ОСОБА_1 з 26.05.2016 по 01.02.2017 роки.
При цьому, зазначена описка не змінює суті запиту відповідача та необхідності підтвердження реальності господарських операцій позивача із зазначеним контрагентом.
Згідно з п.44.1 ст.44 Податкового кодексу для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, визначеними абзацом першим п.44.1 ст.44 Кодексу.
Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено, що під господарською операцією слід розуміти дію або подію, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Первинним документом є документ, що містить відомості про господарську операцію.
Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (частина перша ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).
З огляду на викладене аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту.
З аналізу наведених норм вбачається, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат та податкового кредиту настають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених таким платником договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.
Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.
Вимоги до первинних документів містяться у ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», зокрема, вони повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення та мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Таким чином, підтвердженням факту виконання договору поставки товару (робіт) є первинні документи податкового та бухгалтерського обліку, які складені у відповідності до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Однак, позивач свідомо не надав витребувані документи, ані відповідачу, ані суду, оскільки у запиті перелік документів та підстави їх надання визначені. А відтак вбачається ухиляння від надання документів та зловживання позивачем своїми правами.
Отже позивач ухиляється від фактичного доведення дійсних обставин згідно ч.1 та 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З урахуванням принципу змагальності, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі (ст.9 КАС України), положення Кодексу адміністративного судочинства України передбачають не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч.2 ст.77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч.1 ст.77 КАС України).
Позивач зазначає, що відповідач дійшов вказаних в акті висновків без дослідження первинних документів (а.с. 7). Однак, позивач не надав і суду первинних документів на спростування висновків акту та підтвердження господарських операцій.
Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні підстави для вирішення питання стосовно повернення судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 257, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Пожежно-охоронне агенство Купіна» до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г. В.Кадникова