Справа № 460/32/19
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 року№ 857/6315/19
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Качмара В.Я.,

суддів - Курильця А.Р., Мікули О.І.,

при секретарі судового засідання - Пильо І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м.Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрцемремонт» на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2019 року у справі №460/32/19 (суддя Борискін С.А., рішення ухвалене о 16/16 год, м.Рівне, повний текст складено 17 квітня 2019 року) за його позовом до Управління Держпраці у Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрцемремонт» (далі - ТОВ) звернувся до суду із позовами до Управління Держпраці у Полтавській області (далі - Управління) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 12.12.2018 №ПЛ2779/150/АВ/П/ТД-ФС (далі - Постанова).

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2019 року у задоволені позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив позивач, який із покликанням на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги наводить норми матеріального права та з посиланням на їх невірне тлумачення вказує, що проведення медичних оглядів фізичних осіб (виконавців), їх інструктаж з питань охорони праці, складання нарядів-допусків до роботи тощо самі по собі не є незаконними та необґрунтованими при наявності між сторонами цивільно-правових договорів. Діюче законодавство не містить заборон щодо такого роду дій в цивільно-правових відносинах, тому обставини на які посилається суд першої інстанції не дають підстав для висновку про існування трудових, а не цивільно-правових відносин.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції вказав на те, що між ТОВ та працівниками з якими укладено відповідні цивільно-правові договори існують відносини, що мають ознаки трудової функції за умовами якої укладається трудовий договір, оскільки в процесі роботи обов`язки виконуються відповідно до вказівок і під контролем іншої сторони, виконання робіт проводяться на визначених робочих місцях, яке указується роботодавцем, зазначаються відповідні посади, роботи потребують спеціального допуску. З огляду на допуск працівників до виконання посадових обов`язків, ознайомлення із зобов`язаннями в сфері охорони праці, позивач як роботодавець був зобов`язаний укласти трудові договори у відповідності до вимог статті 24 Кодексу Законів про працю України (далі - КЗпП).

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що в період з 29.11.2018 по 04.12.2018, посадовими особами Управління проведено інспекційне відвідування ТОВ щодо відповідності вимогам законодавства про працю у зв`язку з аналізом матеріалів розслідування та наданих документів щодо нещасного випадку зі смертельним випадком, що стався зі слюсарем- ремонтником ОСОБА_3, за результатами якого складено акт від 04.12.2018 №ПЛ2779/150/АВ (далі - Акт; т.1 а.с.95-107).

Відповідно до опису виявлених порушень позивачем допущено порушення частини першої статті 21, частини третьої статті 24 КЗпП, постанови Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу» від 17.06.2015 №413 (далі - Постанова №413, Порядок відповідно).

Зазначено, що за інспекційним відвідуванням у ТОВ були опрацьовані документи та матеріали а саме: цивільно-правовий договір від 20.07.2018 (термін дії договору пункту 6.1. з 23.07.2018 по 23.08.2018) та цивільно-правові договори від 14.09.2018 (термін договорів пункт 6.1. з 18.09.2018 по 18.10.2018) між ТОВ в особі директора ОСОБА_2 , що діє на підставі статуту, з однієї сторони, і громадянами ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 з другої сторони.

Актом також встановлено, що до моменту укладення цивільно-правового договору ОСОБА_3 був направлений підприємством для проходження медичного огляду в Здолбунівській центральній лікарні, про що свідчить Картка особи, яка підлягає медичному огляду. 07.08.2018 проведено медичний огляд на придатність до роботи на висоті до 30 метрів, з умовами пил, бруд загазованість. За Журналом реєстрації вступного інструктажу з охорони праці (розпочато 06.11.2017) під порядковим номером 49 значиться проведення 23.07.2018 ОСОБА_3 інструктажу з охорони праці. Згідно з Журналом реєстрації інструктажів з охорони праці на робочому місці (розпочато 12.02.2018) під порядковим номером 14 значиться проведення 27.07.2018 ОСОБА_3 повторного інструктажу з охорони праці. Вказано, що розпорядженням директора від 31.07.2018 №9 ОСОБА_3 (запис за номером 24, зазначена посада слюсар-ремонтник) направлено у відрядження з м.Здолбунів до м.Горішні Плавні, Приватного акціонерного товариства «Полтавський ГЗК» (далі - ПрАТ), вибуття 24.07.2018, терміном на 26 діб для виконання виробничих завдань, та розпорядженням директора від 30.09.2018№11 ОСОБА_3 (запис за номером 51, посада слюсар-ремонтник) направлено у відряджена з м.Здолбунів до м.Горішні Плавні, ПрАТ, вибуття 18.09.2018, терміном на 37 діб для виконання виробничих завдань.

Вказано, що 13.10.2018 за нарядом-допуском №43449-534 на виконання робіт підвищеної небезпеки, виконувались роботи «газорезательные и электросварочные работы при замене площадок обслуживания гидрозатворов дюконов» під керівництвом начальника ВТК ТОВ ОСОБА_12 . змінними бригадами (пояснення ОСОБА_12 від 13.10.2018). Перша бригада ОСОБА_30 у складі: ОСОБА_13. газорізальник, ОСОБА_14 сл.ремонтник, ОСОБА_3 сл.ремонтник. З працівниками проведено інструктаж на робочому місці, що підтверджується додатком до наряду-допуску №43449-534, де за порядковим номером 2 значиться ОСОБА_3 , професія слюсар та підпис. Зазначено, що робота в даний день визначена наказом від 12.10.2018 №36 «Про роботу у вихідні дні».

Також в описі виявлених порушень Акта міститься інформація про те, що в акті приймання-передачі виконаних робіт зазначено, що виконавець ОСОБА_3 станом на 13.10.2018 фактично виконані наступні роботи згідно цивільно-правового договору від 14.09.2018 №б/н - надання послуг по ремонту технологічного обладнання. Всього на суму 4000 грн. Даний акт не підписано виконавцем, 13.10.2018 з ОСОБА_3 на виробництві стався смертельний нещасний випадок.

Щодо інших укладених договорів, то в Акті інспекційного відвідування зазначено про те, що за розпорядженням директора від 30.09.2018 №11 ОСОБА_15 (запис за номером 59, посада слюсар-ремонтник), ОСОБА_7 (запис за номером 58, посада слюсар-ремонтник), ОСОБА_11 (запис за номером 47, посада електрогазозварник), ОСОБА_10 (запис за номером 53, посада слюсар-ремонтник) направлено у відрядження з м.Здолбунів до м.Горішні Плавні, ПрАТ, з вибуттям 18.09.2018, терміном на 37 діб для виконання виробничих завдань.

З нарядом-допуском №43449-534 для виконання робіт підвищеної небезпеки, виконувались роботи «газорезательные и электросварочные работы при замене площадок обслуживания гидрозатворов дюконов» під керівництвом начальника ВТК ТОВ ОСОБА_12 та проведено інструктаж на робочому місці, що підтверджується додатком до наряду-допуску №43449-534, де зазначені прізвища та професії ОСОБА_16 - електрогазозварник, ОСОБА_17 - слюсар, ОСОБА_18.- електрогазозварник, ОСОБА_19 - електрогазозварник, ОСОБА_20 - слюсар, ОСОБА_21. - електрогазозварник, ОСОБА_22 - слюсар, ОСОБА_23 . - газорізчик.

Вказано, що в підтвердження виконання робіт складено автентичні акти прийняття-передачі виконаних робіт де зазначено, що виконавцями ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 станом на 18.10.2018 фактично виконані наступні роботи згідно цивільно-правового договору від 14.09.2018 - надання послуг по ремонту технологічного обладнання. Всього на суму 4000 грн (в кожному акті прийняття-передачі виконаних робіт). В актах, де значиться виконавець ОСОБА_10 всього на суму 4200 грн., виконавець ОСОБА_11 всього на суму 4250 грн.

Згідно наказу від 23.07.2018 №30 «Про проведення робіт по поточному ремонту технологічного обладнання та металоконструкцій ЦВО та ДЗФ» на період з 23.07.2018 по 31.12.2018 згідно договору №2476 на території ПрАТ працівниками ТОВ призначено керівником вищезазначених робіт заступника головного інженера ОСОБА_24 , відповідальним керівником робіт, до яких ставляться підвищені вимоги безпеки праці, заступника голови інженера ОСОБА_24. та заступника керівника робіт - інженера-технолога ОСОБА_26 , а також передбачено організувати проведення всіх необхідних заходів з ОП перед початком робіт та під час їх проведення; не допускати до роботи працівників, які не розписані в нарядах-допусках, ПВР, не пройшли відповідних інструктажів; забезпечити всіх працівників, зайнятих на роботах, ЗІ3, пасками безпеки та іншими необхідними пристроями (т.1 а.с.109-167).

З огляду на викладене, в Акті зроблено висновок, що правовідносини між ТОВ та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_27 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 носять ознаки трудової функції, за умовами якої укладається трудовий договір, оскільки в процесі роботи обов`язки виконуються відповідно до вказівок і під контролем іншої сторони, виконання робіт проводяться на визначених робочих місцях, яке указується роботодавцем, зазначаються відповідні посади, роботи потребують спеціального допуску.

04.12.2018 інспектором праці Управління ОСОБА_28 складено припис про усунення виявлених порушень №ПЛ2779/150/АВ/П, яким зобов`язано директора ТОВ у строк до 04.01.2019 усунути порушення частини першої статті 21, частини третьої статті 24, статті 57 КЗпП України, Постанови №413. Вказаний припис отримано заступником директора з організації праці ОСОБА_29 (т.1 а.с.108).

За результатами розгляду Акта відповідачем прийнято рішення №РВ ПЛ2779/150/АВ/П/ТД, яким вирішено розглянути справу про накладення на позивачку штрафу, відповідно до частини другої статті 265 КЗпП. Розгляд справи призначено на 12.12.2018 о 10/40 год., яке отримано 04.12.2018 заступником директора з організації праці Лобас В . І. (т.1 а.с.169-170).

12.12.2018 відповідачем, за результатами розгляду справи про накладення штрафу винесено Постанову, якою вирішено накласти на позивача штраф у розмірі 1005210 грн (т.1 а.с.171-173).

Листом від 08.01.2019 ТОВ, у відповідь на припис про усунення виявлених порушень, повідомило Управління, що не допускало порушень трудового законодавства щодо допуску фізичних осіб до роботи без укладання трудового договору. Зазначило, що з усіма працівниками ТОВ укладено трудові договори. З деякими фізичними особами укладені цивільно-правові договори (т.1 а.с.168).

Відповідно до пункту 1 «Положення про Державну службу України з питань праці», затвердженого постановою КМУ від 11.02.2015 №96 (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Положення №96), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується КМУ через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Пунктом 7 Положення №96 встановлено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини, регламентуються КЗпП (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Відповідно до приписів частини першої статті 21 КЗпП трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Згідно частини першої статті 23 КЗпП трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Частиною першою статті 24 КЗпП встановлено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина третя статті 24 КЗпП).

Приписами Постанови №413 встановлено, що власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою подається повідомлення про прийняття працівника на роботу до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором одним із таких способів: засобами електронного зв`язку з використанням електронного цифрового підпису відповідальних осіб відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу та електронного підпису; на паперових носіях разом з копією в електронній формі; на паперових носіях, якщо трудові договори укладено не більше ніж із п`ятьма особами.

Загальне визначення цивільно-правового договору наведено у статті 626 Цивільного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - ЦК). Так, із змісту вказаної норми слідує, що договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 901 ЦК за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За приписами статті 902 ЦК виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Основною ознакою, що відрізняє цивільні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ними ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, працівник не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.

З аналізу наведених норм слідує, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Відповідальність працівника за трудовим договором регулюється лише імперативними нормами, тобто нормами КЗпП та інших актів трудового законодавства, що не можуть змінюватися сторонами у договорі, а відповідальність виконавця послуг у цивільно-правових відносинах визначається сторонами у договорі або чинним законодавством України, зокрема нормами ЦК.

Згідно з частиною першою статті 265 КЗпП посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

У відповідності до абзацу 2 частини першої статті 265 КЗпП юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Як уже вище встановлено, 20.07.2018 та 14.09.2018 між ТОВ та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 укладені цивільно-правові договори (т.1 а.с.25-148; далі - Договори).

Відповідно до вказаних Договорів від 14.08.2018 предметом договору є надання послуг по ремонту технологічного обладнання з 18.09.218 по 18.10.2018 (пункт 1.1 Договорів). За пунктом 1.2 виконавець виконує роботу на свій ризик, самостійно організовує виконання робіт, не підлягає під дію правил внутрішнього трудового розпорядку Замовника, не має права на одержання допомоги із соціального страхування, не сплачує страхові внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням. Пунктом 1.3. передбачено, що такі Договори не є трудовими договорами. За виконану роботу замовник сплачує виконавцеві винагороду по вартості фактично виконаних робіт. Оплата проводиться відповідно до Акту виконаних робіт (пункти 2.1, 2.2 Договорів).

Водночас, як вірно зауважує суд першої інстанції, в укладених Договорах не визначається обсяг виконуваної роботи, а обумовлюється у вигляді зобов`язання виконувати роботи (надавати послуги), який саме конкретно результат роботи повинен передати виконавець замовнику, не визначено переліку завдань роботи, її обсягу, видів тощо.

Статтею 29 КЗпП передбачено, що до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов`язаний: 1) роз`яснити працівникові його права і обов`язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору; 2) ознайомити працівника з правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором; 3) визначити працівникові робоче місце, забезпечити його необхідними для роботи засобами; 4) проінструктувати працівника з техніки безпеки, виробничої санітарії, гігієни праці і протипожежної охорони.

Згідно з вимогами статті 18 Закону України «Про охорону праці» (далі - Закон №2694-XII) працівники під час прийняття на роботу і в процесі роботи повинні проходити за рахунок роботодавця інструктаж, навчання з питань охорони праці, з надання першої медичної допомоги потерпілим від нещасних випадків і правил поведінки у разі виникнення аварії.

Працівники, зайняті на роботах з підвищеною небезпекою або там, де є потреба у професійному доборі, повинні щороку проходити за рахунок роботодавця спеціальне навчання і перевірку знань відповідних нормативно-правових актів з охорони праці.

Порядок проведення навчання та перевірки знань посадових осіб з питань охорони праці визначається типовим положенням, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони праці.

Відповідно до пункту 3.1 «Типового положення про порядок проведення на перевірки знань з питань охорони праці», затвердженого наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці від 26.01.2005 №15, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.02.2005 за №231/10511 (далі - Типове положення; в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) працівники під час прийняття на роботу і в процесі роботи, а також учні, курсанти, слухачі та студенти під час трудового і професійного проходять па підприємстві за рахунок роботодавця інструктажі, навчання та перевірку з питань охорони праці, надання домедичної допомоги потерпілим від нещасних випадків, а також правил поведінки у разі виникнення аварії.

Пунктом 6.1 Типового положення визначено, що працівники, під час прийняття на роботу та періодично повинні проходити на підприємстві інструктажі з питань охорони прані, надання домедичної допомоги потерпілим від нещасних випадків, а також з правил поведінки та при виникненні аварійних ситуацій, пожеж і стихійних лих.

За характером і часом проведення інструктажі з питань охорони праці поділяються на вступний, первинний, повторний, позаплановий та цільовий (пункт 6.2 Типового положення).

Згідно з пунктом 6.3 Типового положення вступний інструктаж проводиться: з усіма працівниками, які приймаються на постійну або тимчасову роботу, незалежно від їх освіти, стажу роботи та посади; з працівниками інших організацій, які прибули на підприємство і беруть безпосередню участь у виробничому процесі або виконують інші роботи для підприємства; з учнями та студентами, які прибули на підприємство для проходження трудового або професійного навчання; з екскурсантами у разі екскурсії на підприємство.

Запис про проведення вступного інструктажу для осіб, які приймаються на роботу відповідно до наказу (розпорядження) роботодавця робиться в журналі реєстрації вступного інструктажу з питань охорони праці, який зберігається службою охорони праці або працівником, що відповідає за проведення вступного інструктажу, а також у наказі про прийняття працівника на роботу.

За вимогами пункту 6.10 Типового положення про проведення первинного, повторного, позапланового та цільового інструктажів та їх допуск до роботи, особа, яка проводила інструктаж, уносить запис до журналу реєстрації інструктажів з питань охорони праці на робочому місці (додаток 6). Сторінки журналу реєстрації інструктажів повинні бути пронумеровані, прошнуровані і скріплені печаткою (за її наявності).

У разі виконання робіт, що потребують оформлення наряду-допуску, цільовий інструктаж реєструється в цьому наряді-допуску, а в журналі реєстрації інструктажів - не обов`язково.

Отже, проведення інструктажів з питань охорони праці вимагається при наявності трудових правовідносин між роботодавцем і працівником.

Проведення інструктажів з питань охорони праці для осіб, які працюють за цивільно-правовими договорами не передбачене.

Разом з тим, із матеріалів справи видно, що наказом від 23.07.2018 №30 «Про проведення робіт по поточному ремонту технологічного обладнання та металоконструкцій ЦВО та ДЗФ в період з 23.07.2018 по 31.12.2018 згідно договору №2476 на території ПрАТ «Полтавський ГЗК» працівниками ТОВ з метою забезпечення своєчасного та якісного проведення робіт та дотримання працівниками, зайнятими на роботах, вимог Закону №2694-XII та відповідних актів з охорони праці, а також запобіганням нещасним випадкам на виробництві, відповідним уповноваженим особам надано право затвердження наряд-допусків на роботи з підвищеною небезпекою, а також зобов`язано: організувати проведення всіх необхідних заходів з охорони праці перед початком робіт та під час їх проведення; не допускати до роботи працівників, які не розписані в наряд-допусках, ПВР, не пройшли відповідних інструктажів; забезпечити всіх працівників, зайнятих на роботах, ЗІЗ, пасками безпеки та іншими необхідними пристроями (а.с.150).

Також матеріалами справи підтверджується направлення у відрядження до м.Горішні Плавні, ПрАТ - ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , а також проходження медичного огляду працівником ОСОБА_3 (т.1 а.с.156, 159,161, 167).

Також у матеріалах справи містяться накази ТОВ, що регламентують питання діяльності підприємства та безпосередньо процес праці його працівників.

Зокрема, наказом від 12.10.2018 №36 «Про роботу у вихідні дні» визначено, що у зв`язку з виробничою необхідністю вихідні дні 13,14,15 жовтня 2018 року слід рахувати робочими днями для всіх працівників ТОВ, задіяних на ремонті технологічного обладнання, ЦВО та ДЗФ на ПрАТ, з послідуючим наданням днів відпочинку після закінчення ремонту згідно трудового законодавства (т.1 а.с.160).

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 проходили інструктажі з питань охорони праці, що підтверджено нарядами-допусками та відповідними журналами реєстрації інструктажів (т.1 а.с.150-155;162-166).

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що правовідносини між ТОВ та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_27 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 носять ознаки трудової функції, за умовами якої укладається трудовий договір, оскільки в процесі роботи обов`язки виконуються відповідно до вказівок і під контролем іншої сторони, виконання робіт проводяться на визначених робочих місцях, яке указується роботодавцем, зазначаються відповідні посади, роботи потребують спеціального допуску.

Суд апеляційної інстанції, погоджується із висновками суду першої інстанції за якими, суд зазначив, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

З огляду на допуск працівників до виконання посадових обов`язків, ознайомлення із зобов`язаннями в сфері охорони праці, позивач як роботодавець був зобов`язаний укласти трудові договори у відповідності до вимог статті 24 КЗпП.

Вказаний висновок узгоджується із позицією Верховного Суду у подібній категорії справ викладеній у постанові від 26 вересня 2018 року по справі №822/723/17.

Доводи апеляційної скарги, висновків суду не спростовують та не дають підстав для скасування оскаржуваного рішення суду.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрцемремонт» залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. Я. Качмар
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено16 вересня 2019 року.