Справа № 420/3037/19
Суддя: Балан Я. В.
Дата ухвалення: 2019-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3037/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2019 року м. Одеса

У залі судових засідань № 11

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Балан Я.В.,

при секретарі судового засідання - Довгальової Г.Г.,

за участю сторін:

представника позивача - ОСОБА_3,

представника відповідача - Садардінова І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального позовного провадження, адміністративну справу за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДФС в Одеській області, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернувся фізична особа-підприємець ОСОБА_2 до Головного управління ДФС в Одеській області, про:

визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС в Одеській області №№, від 24.04.2019 року.

Адміністративний позов мотивовано наступним.

ФОП ОСОБА_2 , зазначає, що акт про результати фактичної перевірки та додаток до нього, отримав безпосередньо разом з оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями, а тому, був фактично позбавлений права надати свої заперечення. Наголошувалося, що під час проведення перевірки, посадовими особами ГУ ДФС в Одеській області вибірково запитувалися накладні на товарно-матеріальні цінності, що призвело до хибного висновку про порушення порядку ведення обліку ТМЦ за місцем реалізації. На думку позивача, контролюючим органом не встановлено факту реалізації алкогольних напоїв, на які відсутні накладні, та не доведено факту продажу тютюнового виробу за ціною вищою максимальної роздрібної ціни, а тому, винесені податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 24 травня 2019 року, вищезгадану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження по справі.

19 березня 2019 року, ухвалою занесеною до протоколу судового засідання, вирішено продовжити строк підготовчого провадження на тридцять днів.

15 серпня 2019 року, закрито підготовче засідання по справі та призначено справу до судового розгляду суті.

У встановлений судом строк, відповідач надав відзив (вх.№21796/19 від 18.06.2019р.) на позовну заяву (а.с.31-34).

Відзив обґрунтований наступним.

Як зазначено ГУ ДФС в Одеській області, твердження позивача, що акт перевірки з додатком було відправлено разом з податковими повідомленнями-рішеннями - не відповідає дійсності. Крім того, проведеною перевіркою було встановлено відсутність накладних на алкогольні напої, за що контролюючим органом застосовано штраф у розмірі 11198,00 гривень та реалізацію тютюнових виробів за цінами вищими за ціну, вказану на пачці виробником, за що застосовано штраф у розмірі 10000,00 гривень.

Враховуючи вищевикладене, на думку відповідача, дії посадових осіб Головного управління ДФС в Одеській області є правомірними, висновки викладені в акті перевірки - обґрунтованими, а податкові повідомлення-рішення винесені на підставі, у межах повноважень та у спосіб визначений законодавством України, а тому - не підлягають скасуванню.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстрований 18.05.2000 року, за №0000980 (а.с.101-103).

До видів діяльності ФОП ОСОБА_2 , відповідно до код КВЕД відносяться: 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 56.30 Обслуговування напоями (основний).

ФОП ОСОБА_2 , має Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями (а.с.63) та роздрібної торгівлі тютюновими виробами (а.с.64), адреса місця торгівлі: АДРЕСА_1 , бар «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Відповідно до Наказу Головного управління ДФС в Одеській області №1719 від 11.03.2019 року «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_2 , (код НОМЕР_1 )», з метою здійснення контролю за дотриманням вимог діючого законодавства у сфері виробництва та обігу підакцизних товарів, порядком здійснення готівкових розрахунків, ведення касових операцій, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності ліцензій, свідоцтв, на підставі п.п. 19-1. 1.4 п. 19-1.1, ст. 19-1, п.п. 19-1. 1.14 п. 19-1.1 ст. 19-1, ст. 20, п.п. 80.2.5. п. 80.2 ст. 80 Податкового Кодексу України призначено проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_2 , з 13.03.2019 року, тривалістю 10 діб (а.с.46-47).

13.03.2019 року, посадовими особами контролюючого органу (час на фіскальному чеку 12:32), у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , було придбано горілку ТМ «Немиров», 0,5 на суму 100,00 гривень (а.с.44).

З направленнями на перевірку №941, №940 від 12.03.2019 року, особисто ознайомлений (час ознайомлення 12:40, 13.03.2019р.) ОСОБА_2 , що підтверджується особистим підписом у вищезазначених направленнях (а.с.40-41).

За результатами перевірки (початок перевірки 12:40, 13.03.2019р.) складено Акт, який зареєстровано у органі ДФС за місцем здійснення діяльності суб`єкта господарювання 25.03.2019 року, за №652/15-32-40-01/, яким встановлено порушення ФОП ОСОБА_2 , (а.с.35-39):

п. 12 ст. З Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995 року (із змінами га доповненнями), у барі «ІНФОРМАЦІЯ_1» встановлено порушення ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, а саме: відсутні накладні на алкогольні напої згідно з додатками до акту перевірки;

ч. 13 ст. 18 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та пального» №481/95-ВР від 19.12.1995 року. У барі «ІНФОРМАЦІЯ_1» встановлена реалізація тютюнових виробів (сигарет) за цінами вищими, ніж вказані на пачці виробником, а саме: сигарети «МОНТЕ-КАРЛО» - реалізовані за ціною 39,02 гривень, ціна на пачці виробника - 35,02 гривень.

22 березня 2019 року, посадовими особами Головного управління ДФС в Одеській області було складено Акт відмови від підпису та отримання акту перевірки №297/15-32-40-01 (а.с.95) та Акт відмови від підписання додатку до акта перевірки (а.с.94).

Акт (Довідку) №652/15-32-40-01/ від 25.03.2019 року, 26.03.2019 року, було направлено на адресу позивача та отримано ФОП ОСОБА_2 , 03.04.2019 року, що підтверджується копією фіскального чеку з трек-номером 688 (а.с.39) та даними відстеження поштового відправлення з офіційного сайту «Укрпошта» (а.с.100).

24.04.2019 року Головним управлінням ДФС в Одеській області, складено податкове повідомлення-рішення Форми «С» № про застосування фінансових санкцій у розмірі 10000,00 гривень, за порушення ч. 13 ст. 18 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та пального» №481/95-ВР від 19.12.1995 року та податкове повідомлення-рішення Форми «С» № про застосування фінансових санкцій у розмірі 11198,00 гривень, за порушення п. 12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995 року (а.с.48-49).

Вищевказані податкові повідомлення-рішення були направлені на адресу позивача 25.04.2019 року, що підтверджується копією фіскального чеку з трек номером НОМЕР_3 (а.с.45).

Не погоджуючись з висновками контролюючого органу та винесеними податковими повідомленнями-рішеннями, фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , звернувся до суду з даною позовною заявою.

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 року (далі - Податковий кодекс).

Згідно з п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п.80.1 ст.80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Згідно з п.п.80.2.5.п.80.2 ст.80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Отже, зі змісту наведених норм вбачається, що у контролюючого органу відсутня необхідність завчасно повідомляти суб`єкта перевірки про її проведення.

Відповідно до пункту 80.4 статті 80 ПК України перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі пп.20.1.10 п.20.1 ст.20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.

Згідно з пунктом 80.5 статті 80 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Пунктом 80.10 статті 80 ПК України визначено, що порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Відповідно до п.86.1 ст.86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до п.86.5 ст.86 ПК України акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.

У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.

У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта (довідки) перевірки чи неможливості його вручення платнику податків або його законним представникам чи особі, яка здійснювала розрахункові операції з будь-яких причин, такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених в цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт або робиться позначка в акті або довідці про результати перевірки.

Відповідно до п.86.7 ст.86 Податкового кодексу України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.

Доводи позивача, стосовно одночасного отримання акту перевірки разом з оскаржуваними податковими-повідомленнями, чим позивача було фактично позбавлено права подати свої заперечення та/або додаткові документи у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та спростовуються наданими відповідачем доказами, наявними у матеріалах справи. Доказів одночасного отримання акту перевірки, додатку до нього та оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, позивачем суду не надано.

Згідно з п.86.8 ст.86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Стосовно правомірності прийняття Головним управлінням ДФС в Одеській області податкового повідомлення-рішення № від 24.04.2019 року, за порушення п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», суд зазначає наступне.

Вказане податкове повідомлення-рішення ґрунтується на висновках податкового органу про порушення позивачем п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», що виразилось у тому, що в торгівельному об`єкті не ведеться у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів за місцем їх реалізації, а саме: у порушення п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» встановлено порушення ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, бар «ІНФОРМАЦІЯ_1» відсутні накладні на алкогольні напої згідно додатку до акту перевірки на загальну суму 5599,00 гривень (а.с.42-44).

Відповідно до п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

До документів, що є підставою для оприбуткування товару, як правило, належать накладні та товарно-транспортні накладні. Такі документи є підставою для внесення запасів до облікових бухгалтерських реєстрів.

Згідно зі ст.20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995 року, до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

Фінансова санкція, встановлена ст.20 даного Закону може бути застосована у тому випадку, коли особа не веде обліку товарів або веде його з порушенням порядку, визначеного Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 9 "Запаси".

Під час судового розгляду справи, позивачем було надано до суду копії видаткових накладних та товарно-транспортних накладних на придбання алкогольних напоїв (а.с.65-92), проте на зазначені у додатку до акта перевірки: сигарети «Монте Карло» блю, Горілку ТМ «Благов» «Зелене яблуко» 0,5л; Горілку «Пшенична» люкс 0,5л; Горілка ТМ «Вільна» 0,25л; Горілку ТМ «Незалежна» «Справжня» 0,25л; Вино ігристе «Шабо» мускат 0,75л; Шампанське «Болград» н/сол. 0,75л; Пиво «Янтар» 0,5л; Пиво «Янтар» 1,2л; Пиво «Янтар» 2,0л; Пиво «Чернігів» 2,35л; Пиво «Чернігів» 0,5л; Пиво «Старопрамен» 0,5л; Пиво «Таллер» 0,5л - позивачем не було надано ні до відповідача, ні до суду, жодних доказів придбання вищевказаних товарно-матеріальних цінностей.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до п.44.6 ст.44 ПК України, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

При цьому, як встановлено судом, у позивача відсутні документи, що є підставою для оприбуткування товарів зазначених у додатку до Акта (довідки) №652/15-32-40-01/ від 25.03.2019 року.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що при розгляді даної адміністративної справи, контролюючим органом доведено, що суб`єктом господарювання ФОП ОСОБА_2 , не здійснювався у встановленому законом порядку облік товарів, що знаходився на реалізації по конкретним позиціям, що являється порушенням п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995 року.

Отже, податкове повідомлення-рішення № від 24.04.2019 року, за порушення п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» прийнято відповідачем правомірно та скасуванню - не підлягає.

Стосовно податкового повідомлення-рішення № від 24.04.2019 року, за порушення ч. 13 ст. 18 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та пального» №481/95-ВР від 19.12.1995 року, суд зазначає наступне.

Згідно з пп.14.1.106 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, максимальні роздрібні ціни - це ціни, встановлені на підакцизні товари (продукцію з урахуванням усіх видів податків (зборів). Акцизний податок з реалізованих суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів не включається до максимальної роздрібної ціни. Максимальні роздрібні ціни на підакцизні товари (продукцію) встановлюються виробниками або імпортерами товарів (продукції) шляхом декларування таких цін у порядку, встановленому цим Кодексом. Продаж суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, на які встановлюються максимальні роздрібні ціни, не може здійснюватися за цінами, вищими за максимальні роздрібні ціни, збільшені на суму акцизного податку з роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Максимальні роздрібні ціни є цінами, встановленими виробником або імпортером товарів (продукції), і, які, відповідно до статті 11-1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та пунктів 220.1, 220.11 статті 220 Податкового кодексу України, позначені на упаковці підакцизного товару.

Тобто, продаж підакцизних товарів не може здійснюватися за цінами, вищими за зазначені на упаковці цих товарів, збільшені на суму акцизного податку з роздрібної торгівлі даними товарами. Сума акцизного податку з роздрібної торгівлі підакцизних товарів відповідно до п.217.1 ст.217 та п.218.1 ст.218 Податкового кодексу України визначається платником податку самостійно, виходячи з об`єктів оподаткування, бази оподаткування та ставок цього податку, що діють на дату виникнення податкових зобов`язань.

Відповідно до п.29.1 ст.29 Податкового кодексу України обчислення суми податку здійснюється шляхом множення бази оподаткування на ставку податку із/без застосуванням відповідних коефіцієнтів.

Об`єктами оподаткування акцизним податком відповідно до пп.213.1.9 п.213.1 ст.213 Податкового кодексу України є операції з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів. Базою оподаткування акцизним податком відповідно до пп.214.1.4 п.214.1 ст.214 Податкового кодексу України є вартість (з податком на додану вартість) підакцизних товарів, що реалізовані суб`єктами господарювання вроздріб. Одиницею виміру бази оподаткування відповідно до пункту 24.1 статті 24 Податкового кодексу України визнається, зокрема, конкретна вартісна характеристика бази оподаткування або її частини щодо якої застосовується ставка податку. Ставки податку для зазначених товарів відповідно до пп.215.3.10 п.215.3 ст.215 Податкового кодексу України встановлюються у розмірі 5 відсотків.

Отже, сума акцизного податку, яка підлягає сплаті за реалізацію підакцизного товару, і на яку відповідно до пп.14.1.106 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України збільшується максимальна роздрібна ціна (сума, вказана на упаковці), обчислюється шляхом множення вартості цього товару (з податком на додану вартість) на ставку акцизного податку в розмірі 5 відсотків.

Доказів проведення посадовими особами податкового органу, перед початком фактичної перевірки, контрольної розрахункової операції з придбання у ФОП Лозовського В.Т . , сигарет «Монте Карло», суду - не надано, у матеріалах справи - відсутні.

Порушення ФОП ОСОБА_2 , ч. 13 ст. 18 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та пального» №481/95-ВР від 19.12.1995 року, зафіксовано лише актом (довідкою) перевірки, та не підтверджено жодними належними доказами.

Разом з цим, акт (довідка) перевірки не може вважатись належним доказом. На це, зокрема, звернув увагу Верховний Суд у постанові по справі №826/1398/14 від 16.01.2018 року, зазначивши, що акт перевірки є неналежним доказом, виходячи з положень принципу допустимості доказів, закріпленого в ч.2 ст.74 КАС України, за якою обставини справи, які, за законом, мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатньо належних і достовірних доказів, а відтак, не довів правомірності податкового повідомлення-рішення № від 24.04.2019 року.

Таким чином, на підставі ст. 8 КАС України, згідно якої усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст. 9 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з`ясувавши обставини у справі, перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 підлягають задоволенню частково.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Оскільки, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають судові витрати у розмірі 362,45 гривень (загальна сума позову 21198,00 гривень, з яких задоволенню підлягає 10000,00 гривень (47,17% від загальної суми), 768,40*47,17% = 362,45 гривень).

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 173-183, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська 5, ), про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС в Одеській області №№, від 24.04.2019 року - задовольнити частково.

Податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 24.04.2019 року - визнати протиправним та скасувати.

У решті задоволення позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області () на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені судові витрати у розмірі 362,45 (триста шістдесят дві гривні сорок п`ять копійок) гривень.

Рішення набирає законної сили згідно статті 255 КАС України - після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду згідно статті 295 КАС України подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Одеський окружний адміністративний суд.

Повне рішення складено та підписано 17 вересня 2019 року.

Суддя Балан Я.В.

.