Справа № 742/1625/19
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2019-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 742/1625/19 Суддя (судді) першої інстанції: Циганко М.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В., Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05 серпня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського Прилуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області Люльки Олександра Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі-позивачка) звернулася до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області з адміністративним позовом до поліцейського Прилуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області Люльки Олександра Миколайовича про визнання протиправними дії відповідача та скасування постанови серії ДПО 18 №493383 від 01.05.2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративних правопорушень за ч. 1 ст.122, ч.1. 126, ст.36 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 425 грн.

Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області своїм рішенням від 05 серпня 2019 року відмовив у задоволенні позову.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05 серпня 2019 року та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов. В апеляційній скарзі апелянт зазначила, що до виконавчого комітету Прилуцької міської ради Чернігівської області подано заяви «Про надання роз`яснення щодо законності розміщення даного дорожнього знаку» та «Про надання роз`яснення щодо місць паркування легкового автомобіля в районі Прилуцької автостанції в разі зустрічі або проводжання на міжміський автобус громадян». Апелянт зазначила, що поліцейський не вказав їй місця, де вона б могла безперешкодно зупинятися наступного разу, чим не шкодити дорожньому руху. Також апелянт зазначила, що не пред`явлення нею документів було зроблено ненавмисно, а під час діалогу з поліцейським з приводу порушення дорожнього руху зупинки (стоянки).

Дана справа належить до категорії термінових справ, передбачених ст. 286 КАС України та підлягає розгляду з урахуванням особливостей, передбачених параграфом 2 глави 11 КАС України.

06.09.2019 року на адресу суду від апелянта надійшло клопотання про розгляд справи без її участі.

У зв`язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО 18 №493383 від 01.05.2019 року позивачку визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122, ч.1. 126 КУпАП, та накладено штраф в сумі 425 грн.

Підставою для винесення оскаржуваної постанови стало те, що 01.05.2019 року о 16 год. 30 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 в м.Прилуки Чернігівської області на вул.Пирятинська 2 (Автостанція) здійснила рух (стоянку) в зоні дії забороненого дорожнього знаку 3.1 «Рух заборонено», чим порушила вимоги п.8.4 п.п. «В» Правил дорожнього руху (заборонені знаки- які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі). Крім того, в порушення вимог п.2.1 п.п. «А,Б» та ч.1 ст.126 КУпАП ОСОБА_1 не пред`явила до перевірки посвідчення водія та реєстраційних документів на транспортний засіб.

Вважаючи постанову про притягнення до адміністративної відповідальності протиправною, позивачка звернулася з даним позовом до суду.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, статтею 7 якого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесені до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до пункту 1.9. Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.1-3, 5-6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.1-3 ст.122, ч.1 ст.123, ст.ст.124-1-126,) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127,статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене статтею 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

З оскаржуваної постанови вбачається, що 01.05.2019 року о 16 год. 30 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 в м.Прилуки Чернігівської області на вул.Пирятинська 2 (Автостанція) здійснила рух (стоянку) в зоні дії забороненого дорожнього знаку 3.1 «Рух заборонено», чим порушила вимоги п.8.4 п.п. «В» Правил дорожнього руху (заборонені знаки- які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі), за які передбачено накладення штрафу відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП. Крім того, в порушення вимог п.2.1 п.п. «А,Б» та ч.1 ст.126 КУпАП ОСОБА_1 не пред`явила до перевірки посвідчення водія та реєстраційних документів на транспортний засіб.

Щодо порушення позивачкою п.8.4 п.п. «В» Правил дорожнього руху, за яке передбачено накладення штрафу відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.122 КУпАП порушення вимог дорожніх знаків тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Підпункт «В» пункту 8.4 Правил дорожнього руху, вказує на заборону руху транспортних засобів на заборонені знаки - які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Факт здійснення руху (стоянки) в зоні дії забороненого дорожнього знаку 3.1 «Рух заборонено» підтверджується матеріалами справи та не заперечується позивачкою.

На виправдання своїх дій апелянт зазначила, що поліцейський не вказав їй місця, де вона б могла безперешкодно зупинятися, чим не шкодити дорожньому руху. Крім того, апелянт зазначила, що до виконавчого комітету Прилуцької міської ради Чернігівської області подано заяви «Про надання роз`яснення щодо законності розміщення даного дорожнього знаку» та «Про надання роз`яснення щодо місць паркування легкового автомобіля в районі Прилуцької автостанції в разі зустрічі або проводжання на міжміський автобус громадян».

Вказані пояснення апелянта зайвий раз підтверджують факт порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху.

Стосовно порушення позивачкою вимог п.2.1 п.п. «А,Б» та ч.1 ст.126 КУпАП, колегія суддів зазначає наступне.

Частина 1 статті 126 КУпАП передбачає, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У пункті 1.3 ПДР України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 2.1 "б" ПДР України встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб.

Згідно п. 2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

В даному випадку, апелянтом не заперечується факт того, що нею не було пред`явлено до перевірки посвідчення водія та реєстраційних документів на транспортний засіб.

З урахуванням наведених обставин у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що факт вчинення позивачкою правопорушень, що передбачені ч. 1 ст.122 КУпУП та ч.1 ст.126 КУпУП є доведеним, внаслідок чого оскаржувана постанова не підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: В.В. Файдюк

Є.І. Мєзєнцев