Справа № 240/3496/19
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2019-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/3496/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Єфіменко О.В.

Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.

05 вересня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Боровицького О. А. Матохнюка Д.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27 травня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ємільчинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про зобов`язання здійснити перерахунок розміру пенсії,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом у якому просив зобов`язати Ємільчинське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок розміру пенсії у відповідності до архівного витягу № Ж/225 від 19.12.2017, виданого Комунальною установою Коростенський районний трудовий архів Коростенської районної ради.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що він з 2003 року отримує пенсію за віком, що призначена йому відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Позивач вважає, що орган пенсійного фонду при розрахунку розміру його пенсії не врахував усіх документів та заяв, що надані позивачем, невірно використав найбільший розмір заробітної плати для розрахунку пенсії та, як наслідок, невірно розрахував розмір пенсії. Призначена пенсія, на його думку є меншою, ніж належить при застосуванні порядку розрахунку, виписаному у Законі України "Про загальнообов`язкове пенсійне забезпечення", з врахуванням стажу роботи та отримуваної позивачем заробітної плати.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 27 травня 2019 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Оскільки справа судом першої інстанції розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження, тому колегія суддів розглядає справу у письмовому провадженні.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 2003 року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком, відповідно до положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

На думку позивача, у розрахунку розміру його пенсії невірно використано найбільший розмір заробітної плати для її розрахунку. Так, у роз`ясненні, наданими Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області № 30, Ж-488 від 08.02.2019 вказується на той факт, що розмір пенсії позивача обчислено з урахуванням заробітної плати за найбільш доцільний період роботи, а саме: з 01.02.1987 по 31.01.1992 згідно з довідкою про заробітну плату та з 01.07.2000 по 03.06.2001 та з 01.12.2007 по 31.12.2007 за даними системи персоніфікованого обліку.

З врахуванням усіх заяв та звернень позивача до Пенсійного фонду України та перерахувань його розмір пенсії з 01.10.2017 по сьогоднішній день, становить 1609,73 грн., що, на думку позивача, не відповідає тому розміру пенсії, який повинен бути з урахуванням розміру заробітної плати та стажу роботи.

Крім того, як слідує з архівної довідки, яка була використана Ємільчинським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України для обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 №124-Ж від 07.04.2008, відомості про заробітну плату взяті за період з лютого 1987 до грудня 1991 року, з одним місяцем перерви: грудень 1988 року. У такий спосіб визначено стаж 58 місяців, а не 60 - 5 років, які необхідні для нарахування пенсії за період з найбільш доцільним розміром заробітної плати, що відображено у зазначеній вище відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області. Умова наявності страхового стажу у період 60 місяців визначається частиною 1 статті 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування - ... для обчислення пенсії-також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У зв`язку із чим позивач звернувся до Ємільчинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про перерахунок розміру його пенсії та надав архівну довідку № Ж-225 від 19.12.2017 (а.с. 24), видану Комунальною установою Коростенський районний трудовий архів Коростенської районної ради, де вказано про розмір його заробітної плати, починаючи з лютого 1987 року до квітня 1992 року, з перервою: лютий 1988 року. Тобто у загальному 62 місяці, що більше ніж достатньо для використання цих даних для належного нарахування розміру пенсії, як найбільш доцільний для розрахунку розміру пенсії, однак отримав лист від 05.11.2018 за № 5132/01, відповідно до змісту якого відповідач повідомив, що перерахунок пенсії позивачу здійснено на підставі наданої позивачем довідки від 19.12.2017 №Ж/225 за 60 календарних місяців за період роботи на Коростенському льонозаводі та у результаті проведеного перерахунку розмір пенсії збільшився на 5,05 грн (а.с. 30).

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач довів правомірність своїх дій, щодо відмови у перерахунку пенсії за віком, а тому суд відмовляє ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог за безпідставністю.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

У відповідності до абз.1 ч.1 ст.40 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Колегія суддів звертає увагу, що враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу саме підряд.

Відповідно до абзацу п`ятого частини першої статті 40 Закону України №1058-IV заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Позивачу пенсія обчислена з урахуванням заробітної плати за найбільш доцільний період роботи з 01.02.1987 до 31.01.1992 згідно з довідкою про заробітну плату та з 01.07.2000 по 03.06.2001 та з 01.12.2007 по 31.12.2007 за даними системи персоніфікованого обліку, відповідно до вимог ст.40 Закову України №1058-IV.

При проведенні оптимізації заробітної плати ОСОБА_1 виключено з розрахунку найменш вигідний період з 01.07.2000 по 03.06.2001 та з 01.12.2007 по 31.12.2007.

Отже в розрахунку пенсії фактично враховано заробітну плату за 60 місяців страхового стажу підряд з 01.02.1987 по 31.01.1992. За грудень 1998 року заробіток склав 0 грн.

Колегія суддів не приймає доводи апелянта стосовно того, що відповідач повинен був не враховувати заробіток 0 грн. за грудень 1998 року, а для того щоб було 60 місяців взяти до уваги заробітну плату за лютий 1992 року.

В такому разі дії відповідача не відповідали б Закону, оскільки порушилася б вимога за 60 місяців страхового стажу підряд. Саме не вибірково, а підряд.

Після оптимізації індивідуальний коефіцієнт заробітної плати, обчислений за період з 01.02.1987 по 31.01.1992 становить 1,17089.

Крім того, проводити обчислення пенсії ОСОБА_1 із заробітної плати з 01.01.1992, у тому числі за період роботи в Олевському консервно-сушильному заводі з 07.05.1992 по 31.12.1996 та з 01.07.2000 по 03.06.2001 та з 01.12.2007 по 31.12.2007 за даними системи персоніфікованого обліку недоцільно, оскільки індивідуальний коефіцієнт заробітної плати зменшується та становить 0,80892.

Зважаючи на вище зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для її скасування не встановлено.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27 травня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 05 вересня 2019 року.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Боровицький О. А. Матохнюк Д.Б.