Справа № 285/1913/19
Суддя: Літвин О. О.
Дата ухвалення: 2019-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
Іменем України
Справа № 285/1913/19
провадження у справі №2-а/0285/41/19
12 вересня 2019 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді……………..Літвин О.О.
секретаря……………………..Дуянової Г.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до інспектора СРПП Новоград-Волинського відділу поліції Управління патрульної поліції в Житомирській області Ярмольчука Анатолія Володимировича
про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
ВСТАНОВИВ:
У травні 2019 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати дії відповідача, щодо винесення постанови, серії ДПО18№ 197165 від 24.05.2019 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 та ч.5 ст.121 КУпАП (далі Постанова) протиправними та скасувати її.
В обґрунтування своїх вимог зазначив, що Постановою відповідача був притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 24.05.2019, о 13 год. 10 хв. на вул. Г.Сагайдачного в м. Новоград-Волинський Житомирської області, керуючи транспортним засобом ВАЗ21099, реєстраційний номер НОМЕР_1 , він не був пристебнутий паском безпеки та користувався під час руху засобом зв`язку розмовляв по мобільному телефону. З постановою не згоден, оскільки жодних правил дорожнього руху не порушував, цього дня о вказаній годині він виїхав з військової частини, яка розташована за вказаною вище адресою, після чого зупинився в районі парковки, оскільки в нього задзвонив телефон, закінчивши розмову, хотів продовжити рух, але до нього під`їхав екіпаж поліції, заборонивши подальший рух та вказавши щоб він виїхав на протилежну сторону від в/ч, де й почали складати на нього оскаржувану Постанову.
Сторони в судове засідання не прибули.
Позивач надіслав письмову заяву, в якій просив справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі.
Причини неявки відповідача невідомі, судом належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового розгляду про, що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення судових повісток, заперечення проти позову не подав, заяви від нього про розгляд справи за його відсутності не надійшло.
Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.
Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 та ч.5 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.
Відповідно до змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 24.05.2019, о 13 год. 10 хв. на вул. Г.Сагайдачного в м. Новоград-Волинський Житомирської області, керуючи транспортним засобом ВАЗ21099, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не був пристебнутий паском безпеки та користувався під час руху засобом зв`язку розмовляв по мобільному телефону, чим порушив вимоги п.п.2.3«в» та 2.9 «д» Правил дорожнього руху України (далі ПДР).
Пункти 2.3 «в» та 2.9 «д» Правил дорожнього руху України встановлюють, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і їм забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв`язку, тримаючи їх у руці.
За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи). За загальним правилом фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про його вчинення.
З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.
Європейський Суд з прав людини у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.
Як вбачається з оскаржуваної постанови, протокол про адміністративне правопорушення не складався. В той же час статтею 258 КУпАП передбачено, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.256 КУпАП.
В порушення вимог закону, до постанови не долучено жодного доказу в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують порушення позивачем Правил дорожнього руху, наявність в його діях складу правопорушення та правомірності прийняття оскаржуваної постанови, зокрема, чи мав місце факт вчинення позивачем правопорушення і чи винний він у його вчиненні; чи є пом`якшуючі та/або обтяжуючі відповідальність обставини, які повинні були враховуватись при накладенні адміністративного стягнення.
Суд також акцентує увагу на тому, що відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Так як відповідач не прибув в судове засідання та не надав суду заперечень проти позову, не навів переконливих доказів про відповідність Постанови та накладення адміністративного стягнення на позивача обставинам справи, суд вважає, що є підстави для скасування вказаної постанови.
Істотною ознакою презумпції невинуватості є те, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні протиправного діяння. З цього випливає, що обов`язок доводити вину особи покладається на обвинувача, тобто на органи та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі. Це означає також неможливість перекладання ініціативи в дослідженні всіх обставин справи на осіб, притягуваних до відповідальності на стадії розгляду справи, і обов`язковість дослідження всіх обставин справи стороною-ініціатором.
Відтак, докази, що підтверджують наявність події і складу правопорушення, відсутні.
В той же час, вимога ж про визнання протиправними дій відповідача щодо складання оскаржуваної постанови є надлишковими і такими, що охоплюються скасуванням самого рішення. Суд зазначає, що така позовна вимога не направлена на захист порушеного права позивача, адже юридичний наслідок у вигляді накладення адміністративного стягнення обумовлений прийнятою постановою (яка визнається судом протиправною та у зв`язку з чим здійснюється захист порушеного права позивача). Відтак в цій частині позову суд вважає за необхідне відмовити.
Керуючись статтями 5, 8-15, 77, 229, 241-246, 286, 293, 295 КАС України, - суд
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити частково.
Скасувати постанову серії ДПО18 № 197165 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 24.05.2019, винесену інспектором СРПП Новоград-Волинського відділу поліції Управління патрульної поліції в Житомирській області Ярмольчуком Анатолієм Володимировичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5, ст.121, ч.2 ст.122 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.
Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвалу суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Головуючий суддя О.О.Літвин