Справа № 300/1532/19
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2019-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2019 р. справа № 300/1532/19

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кафарського В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до колективного виробничо-комерційного підприємства «Прохолода-Ф» про стягнення податкового боргу в розмірі 25 504,92 грн., -

В С Т А Н О В И В:

18.07.2019 Головне управління ДФС в Івано-Франківській області (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до колективного виробничо-комерційного підприємства «Прохолода-Ф» (далі - відповідач) про стягнення податкового боргу в розмірі 25 504,92 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за відповідачем рахується податкова заборгованість перед бюджетом, яка виникла у зв`язку з несплатою орендної плати з юридичних осіб та нарахуванням штрафних санкцій і пені у загальному розмірі 25 504,92 грн.

22.07.2019 ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Вказаною ухвалою встановлено відповідачу з дня вручення цієї ухвали десятиденний строк для подання відзиву на позов, який повинен відповідати вимогам статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, і подання всіх письмових та електронних докази (які можливо доставити до суду), висновків експертів і заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Однак, своїм правом на подання відзиву чи інших письмових доказів відповідач не скористався.

Відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, дослідивши в сукупності письмові докази, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, встановив наступне.

14.04.1997 здійснено державну реєстрацію юридичної особи колективного виробничо-комерційного підприємства «Прохолода-Ф», що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 35-37). Відповідач перебуває на податковому обліку в Івано-Франківському управлінні ГУ ДФС в Івано-Франківській області, що покладає на нього обов`язок сплачувати у встановленому порядку і розмірі передбачені законодавством податки та збори.

Згідно статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Статтею 16 Податкового кодексу України визначені обов`язки платника податків, згідно положень якої платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів (пункт 16.1.3), сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (пункт 16.1.4).

Положеннями статті 36 Податкового кодексу України визначено суть податкового обов`язку, згідно положень якої податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (пункт 36.1). Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором (пункт 36.2). Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом (пункт 36.3).

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Статтею 49 Податкового кодексу України визначено порядок та строки подання платниками податків податкових декларацій до контролюючих органів.

В пункті 49.1 статті 49 Податкового кодексу України зазначено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є (пункт 49.2 стаття 49 Податкового кодексу України).

Відповідно пункту 269.1.2 пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України платниками земельного податку є землекористувачі.

Згідно пункту 270.1 статті 270 цього Кодексу об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Відповідно пункту 288.1. статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки (пункт 288.2).

Згідно пункту 288.7 статті 288 цього ж Кодексу податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Статтею 285 даного Кодексу передбачено, що базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Відповідно до пункту 286.2 статті 286 ПК України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій.

Судом встановлено, що відповідачем подано до ДПІ у місті Івано-Франківську Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області податкові декларації з плати за землю, а саме:

- податкову декларацію з плати за землю за 2016 рік від 22.02.2016 (а.с. 10-11).

- уточнюючу податкову декларацію з плати за землю за 2016 рік від 01.04.2016 (а.с. 12-13).

Однак, визначений Законом обов`язок щодо сплати задекларованого земельного податку (орендної плати з юридичних осіб) відповідач виконував неналежним чином, внаслідок чого допустив заборгованість в розмірі 15 829,04 грн. (у зв`язку із частковою сплатою).

Згідно пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд зазначає, що у відповідності до приписів пункту 56.11 статті 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Таким чином, податкові зобов`язання відповідача зі сплати орендної плати з юридичних осіб згідно вищезазначених декларацій у відповідності до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України є узгодженими з моменту подання таких декларацій.

Судом також встановлено, що на підставі положень Податкового кодексу України, податковим органом проведена камеральна перевірка своєчасності сплати колективним виробничо-комерційним підприємством «Прохолода-Ф» грошових зобов`язань по орендній платі з юридичних осіб за звітний податковий період з 01.01.2016 по 30.10.2016.

За результатами перевірки складено акт №4261/1203/24685652 від 31.10.2016, яким зроблено висновки про порушення відповідачем термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання по орендній платі з юридичних осіб (а.с. 14).

З урахуванням вказаних висновків, податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення № від 31.10.2016 про накладення штрафу у розмірі 1 183,15 грн. (а.с. 15) та № від 31.10.2016 про накладення штрафу у розмірі 13,46 грн. (а.с. 17), які направлено відповідачу за адресою, зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та які відповідач не оскаржив.

Також на підставі положень Податкового кодексу України, податковим органом проведена камеральна перевірка своєчасності сплати колективним виробничо-комерційним підприємством «Прохолода-Ф» грошових зобов`язань по земельному податку з юридичних осіб за податковий період 2016-2017 роки.

За результатами перевірки складено акт №2788/55-01/24685652 від 20.02.2018, яким зроблено висновки про порушення відповідачем термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання по земельному податку з юридичних осіб (а.с. 20).

З урахуванням вказаних висновків, податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 20.02.2018 про накладення штрафу у розмірі 399,73 грн. (а.с. 21), яке направлено відповідачу за адресою, зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та яке відповідач не оскаржив.

Окрім цього, на підставі положень Податкового кодексу України, податковим органом проведена камеральна перевірка своєчасності сплати колективним виробничо-комерційним підприємством «Прохолода-Ф» грошових зобов`язань по орендній платі з юридичних осіб за податковий період 2016-2017 роки.

За результатами перевірки складено акт №10603/09-19-55-01/24685652 від 09.07.2018, яким зроблено висновки про порушення відповідачем термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб (а.с. 23).

З урахуванням вказаних висновків, податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 09.07.2018 про накладення штрафу у розмірі 1 985,27 грн. (а.с. 24), яке вручено відповідачу та останній його не оскаржив.

Також на підставі положень Податкового кодексу України, податковим органом проведена камеральна перевірка своєчасності сплати колективним виробничо-комерційним підприємством «Прохолода-Ф» грошових зобов`язань по орендній платі з юридичних осіб за податковий період з 30.06.2016 по 08.08.2018.

За результатами перевірки складено акт №2679/09-19-55-12/24685652 від 11.12.2018, яким зроблено висновки про порушення відповідачем термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб (а.с. 26).

З урахуванням вказаних висновків, податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 11.12.2018 про накладення штрафу у розмірі 1 400,00 грн. (а.с. 27), яке направлено відповідачу за адресою, зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та яке відповідач не оскаржив.

При цьому, суд зазначає, що позивачем на суму невиконаних відповідачем податкових зобов`язань зі сплати орендної плати відповідачу нарахована пеня в розмірі 4 694,27 грн., що підтверджується витягом з інтегрованої картки платника податку (а.с. 29-33).

Таким чином, заборгованість колективного виробничо-комерційного підприємства «Прохолода-Ф» з орендної плати з юридичних осіб становить 25 504,92 грн.

У відповідності до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно пункту 59.5 даної статті Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом встановлено, що позивачем на виконання вимог пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України надіслано відповідачу податкову вимогу форми «Ю» за №17901-25 від 03.12.2015 (а.с. 34), яку останній отримав, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 34).

Однак, відповідач вимогу форми «Ю» за №17901-25 від 03.12.2015 залишив без реагування, а податковий борг за нею, на момент виникнення вищевказаних податкових зобов`язань, не сплатив.

Доказів, які б свідчили про погашення заборгованості, що є предметом стягнення або спростування її наявності, відповідачем суду не надано. Судом таких обставин не встановлено.

Відповідно до пункту 14.1.175 статті 14 Податкового кодексу України сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання утворює податковий борг.

Таким чином,25 504,92 грн. грошових зобов`язань з орендної плати з юридичних осіб утворює податковий борг відповідача, який ним не сплачено.

Наявність податкового боргу підтверджується довідкою про борг за платежами від 18.06.2019 (а.с. 9) та інтегрованою карткою платника податків (а.с. 29-33).

Згідно із пунктом 87.1 статті 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Пунктом 87.2. даної статті Податкового кодексу України передбачено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадиться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податків вимоги.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно пункту 95.3 статті 95 вказаного Кодексу стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до пункту 95.4. статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заявлена до стягнення сума в розмірі 25 504,92 грн. є узгодженою та являється податковим боргом відповідача перед бюджетом, який ним не сплачено та підлягає стягненню.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Відтак, враховуючи вимоги статті 139 КАС України, підстави для відшкодування витрат зі сплати судового збору, понесених позивачем, відсутні.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з колективного виробничо-комерційного підприємства «Прохолода-Ф» (вул. Гетьмана Сагайдачного, 48В, м. Івано-Франківськ, 76018, ) в дохід бюджету податковий борг в розмірі 25 504 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот чотири) грн. 92 коп. з розрахункових рахунків в банках, які обслуговують дане підприємство та за рахунок готівки, що належить відповідачу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач - Головне управління ДФС в Івано-Франківській області: вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018, .

Відповідач - колективне виробничо-комерційне підприємство «Прохолода-Ф»: вул. Гетьмана Сагайдачного, 48В, м. Івано-Франківськ, 76018, .

Суддя Кафарський В.В.