Справа № 620/976/19
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2019-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/976/19 Суддя (судді) першої інстанції: Тихоненко О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Літвіної Н.М. та Сорочка Є.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Комунального позашкільного навчального закладу спеціалізована дитячо-юнацька школа Олімпійського резерву з футболу "Юність" на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 червня 2019 р. у справі за адміністративним позовом Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області до Комунального позашкільного навчального закладу спеціалізована дитячо-юнацька школа Олімпійського резерву з футболу "Юність" про застосування заходів реагування, -

ВСТАНОВИЛА:

Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області (далі - Управління ДСНС України у Чернігівській області, позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Комунального позашкільного навчального закладу спеціалізована дитячо-юнацька школа Олімпійського резерву з футболу «Юність» (далі - відповідач, Школа), в якому просив застосувати заходи реагування у вигляді зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, експлуатації будівлі школи Комунального позашкільного навчального закладу спеціалізована дитячо-юнацька школа Олімпійського резерву з футболу «Юність» за адресою: просп. Перемоги, 110, м. Чернігів, Чернігівська область.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 червня 2019 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким залишити позовні вимоги без задоволення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що планова перевірка позивачем проведена неправомірно, відомості про проведення перевірки Школи у 2019 році у інтегрованій автоматизованій системі державного нагляду (контролю) відсутні. Також вказує на те, що в акті перевірки не зазначено ступінь ризику з урахуванням значення прийнятного ризику для суб`єктів господарювання.

Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як свідчать обставини справи, наказом Управління ДСНС України у Чернігівській області від 14 грудня 2018 року № 376 затверджено план заходів державного нагляду (контролю) у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки Управління ДСНС України у Чернігівській області стосовно об`єктів (будівель, приміщень, споруд, територій тощо), що перебувають у власності, володінні, користуванні центральних органів виконавчої влади, місцевих державних адміністрацій, інших державних органів, органів місцевого самоврядування та непідприємницьких товариств і установ, на 1 квартал 2019 року.

На підставі вказаного наказу від 14.12.2018 №376 та посвідчення на проведення перевірки від 21.01.2019 № 49 посадовими особами Управління ДСНС України у Чернігівській області проведено планову перевірку щодо додержання відповідачем вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, розташованого за адресою: просп. Перемоги, 110, м. Чернігів, Чернігівська область.

За результатами вказаної перевірки співробітниками Управління ДСНС України у Чернігівській області складено акт від 08.02.2019 № 59.

Відповідно до акту перевірки вбачається, що в ході проведення перевірки виявлені порушення відповідачем вимог законодавства у сфері пожежної і техногенної безпеки, які створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей а саме:

1. будівлю школи не обладнано системою протипожежного захисту (системою пожежної сигналізації);

2. будівлю школи не обладнано системою оповіщення про пожежу та управління евакуюванням людей;

3. дерев`яні елементи горищного покриття будівлі школи не оброблено засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності;

4. в будівлі школи вихід на горище з третього поверху виконано не через протипожежний люк з нормованим класом вогнестійкості;

5. в будівлі школи на першому поверсі двері запасних евакуаційних виходів відчиняються не в напрямку виходу з будівлі;

6. не проведено технічне обслуговування і перевірка пожежних кранів на працездатність;

7. в будівлі школи на першому поверсі улаштовано приміщення під сходовою клітиною;

8. в сходовій клітині розміщені меблі та горючі матеріали;

9. не проведено замір опору ізоляції і перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання;

10. будівлю школи не забезпечено первинними засобами пожежогасіння (вогнегасниками);

11. у підтрибунних приміщеннях у всіх відгалужувальних коробках з`єднання окінцювань жил проводів виконано не за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів;

12. у підтрибунних приміщеннях пожежні кран-комплекти не укомплектовані пожежним рукавом однакового з ним діаметром та стволом, а також важелем для полегшення відкривання вентиля;

13. в будівлі школи шляхи евакуації не забезпечені евакуаційним освітленням;

14. в будівлі школи на першому поверсі вимикачі розміщено на горючій основі;

15. будівлю школи не захищено від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів;

16. в приміщенні адміністрації будівлі школи використовується тимчасова електромережа;

17. працівників школи не забезпечено засобами індивідуального захисту;

18. не проведено об`єктових тренувань з питань цивільного захисту;

19. в школі відсутня евакуаційна комісія щодо працівників та майна під час виникнення надзвичайних ситуацій;

20. не передбачено укриття персоналу школи в захисній споруді цивільного захисту;

21. на території школи пожежні щити не укомплектовані засобами пожежогасіння відповідно до чинних норм: вогнегасники - 3 шт., покривало з негорючого теплоізоляційного матеріалу або повсті розміром 2x2 метри - 1 шт., гаки - 3 шт., лопати - 2 шт., ломи - 2 шт., сокири - 2 шт.

Наявність встановлених в акті перевірки порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що виявлені порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що зафіксовані в акті планової перевірки, відповідачем не спростовані, належних та допустимих доказів щодо усунення виявлених порушень відповідачем не надано.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до першого речення ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право кожного на життя охороняється законом. Цей припис зобов`язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходиться під її юрисдикцією. Слід зазначити, що це зобов`язання повинно тлумачитися як таке, що застосовується в контексті будь-якої діяльності, публічної чи ні, в якій право на життя може бути поставлене під сумнів.

Згідно з ч. 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України, у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Положеннями частини 1 статті 70 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду (частина 2 статті 70 Кодексу цивільного захисту України).

При цьому, з аналізу вищенаведеного вбачається, що застосування заходів реагування можливо у разі виявлення порушень, які реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Згідно з п. 24 ч.1 ст. 2 Кодексу цивільного захисту України надзвичайна ситуація - обстановка на окремій території чи суб`єкті господарювання на ній або водному об`єкті, яка характеризується порушенням нормальних умов життєдіяльності населення, спричинена катастрофою, аварією, пожежею, стихійним лихом, епідемією, епізоотією, епіфітотією, застосуванням засобів ураження або іншою небезпечною подією, що призвела (може призвести) до виникнення загрози життю або здоров`ю населення, великої кількості загиблих і постраждалих, завдання значних матеріальних збитків, а також до неможливості проживання населення на такій території чи об`єкті, провадження на ній господарської діяльності.

Відповідно до вимог пункту 3.1 Національного класифікатору ДК 019:2010 «Класифікатор надзвичайних ситуацій», затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 11.10.2010 року № 457 (далі - Класифікатор) «Надзвичайна ситуація - порушення нормальних умов життя та діяльності людей на окремій території чи об`єкті на ній або на водному об`єкті, спричинене аварією, катастрофою, стихійним лихом чи іншою небезпечною подією, зокрема епідемією, епізоотією, епіфітотією, пожежею, що призвело (може призвести) до виникнення великої кількості постраждалих, загрози життю та здоров`ю людей, їх загибелі, значних матеріальних утрат, а також до неможливості проживання населення на території чи об`єкті, ведення там господарської діяльності".

У відповідності до п. 26 ч. 1 ст. 2 Кодексу цивільного захисту України, небезпечним чинником є складова частина небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров`ю людини.

Колегія суддів звертає увагу на те, що поняття «загроза життю та/або здоров`ю людини» є оціночним поняттям, який лежить у сфері захисту населення, територій, навколишнього природного середовища та майна, функція контролю (нагляду) за чим, зокрема, покладена на позивача, посадові особи якого володіють спеціальними знаннями у цій сфері.

Відповідно до визначення ДСТУ 2272-06 «Пожежна безпека. Терміни та визначення основних понять» небезпечним чинником пожежі є прояв пожежі, що призводить чи може призвести до опечення, отруєння леткими продуктами згоряння або піролізу, травмування чи загибелі людей та (або) до заподіяння матеріальних, соціальних, екологічних збитків. До небезпечних факторів пожежі належать: підвищена температура, задимлення, погіршення складу газового середовища.

Згідно з вимогами пункту 33 частини 1 статті 2 Кодексу цивільного захисту України пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю.

Отже, пожежі відносяться до надзвичайних ситуацій, а загроза життю та здоров`ю людей виникає як при наявності порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, так і за наявності інших порушень по нездійсненню заходів щодо захисту людей від наслідків такого порушення, що підвищують ризик виникнення пожеж та шкідливого впливу небезпечних чинників при пожежі, яка уже виникла.

Колегія суддів зазначає, що матеріалами перевірки, проведеної Управлінням ДСНС України у Чернігівській області у приміщеннях комунального позашкільного навчального закладу спеціалізована дитячо-юнацька школа Олімпійського резерву з футболу "Юність", підтверджується факт допущення відповідачем чисельних порушень правил та норм пожежної і техногенної безпеки, зокрема таких як відсутність системи пожежної сигналізації у приміщенні Школи, відсутність системи оповіщення про пожежу та управління евакуюванням людей, відсутність вогнезахисної обробки дерев`яних конструкцій горищних приміщень, відсутність забезпечення первинними засобами пожежогасіння (вогнегасниками), кожне з яких навіть саме по собі створює очевидну загрозу життю та здоров`ю людей, а сукупність цих порушень вказує на максимальний ступінь такої загрози, що є неприпустимим і вимагає застосування відповідних заходів реагування.

Посилання апелянта на необґрунтованість певних порушень, визначених в акті перевірки, колегія суддів вважає помилковим, з огляду на те, що існування (не усунення відповідачем) хоча б одного з порушень, встановлених позивачем, які загрожують життю та здоров`ю людей, вже є самостійною достатньою правовою підставою для застосування до нього заходів реагування.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 26.06.2018 р. по справі № 823/589/16, та, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, є обов`язковими для колегії суддів при розгляді даної справи.

Доводи апелянта щодо відсутності в інтегрованій автоматизованій системі державного нагляду (контролю), а також відсутності на офіційному веб-сайті інспекції та у Річному плані здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державної служби України з надзвичайних ситуацій на 2019 рік відомостей про проведення перевірки Школи у 2019 році є необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Господарського кодексу України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Отже, суб`єктами господарського права слід вважати тільки тих осіб, які мають особливий правовий статус та безпосередньо здійснюють господарську діяльність у сфері суспільного виробництва, яка спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність, при цьому незалежно від мети здійснення такої діяльності - досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку (підприємницька) або без такої мети (некомерційна господарська діяльність).

Окрім того, відповідно до відомостей що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань комунальний позашкільний навчальний заклад спеціалізована дитячо-юнацька школа Олімпійського резерву з футболу "Юність" відноситься до управління Чернігівської обласної державної адміністрації.

Як вбачається з матеріалів справи наказом Управління ДСНС України у Чернігівській області від 14 грудня 2018 року № 376 затверджено План заходів державного нагляду (контролю) у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки Управління ДСНС України у Чернігівській області стосовно об`єктів (будівель, приміщень, споруд, територій тощо), що перебувають у власності, володінні, користуванні центральних органів виконавчої влади, місцевих державних адміністрацій, інших державних органів, органів місцевого самоврядування та непідприємницьких товариств і установ, на І квартал 2019 року. До переліку суб`єктів перевірки було включено, зокрема, і відповідача.

З норм Закону № 877-V вбачається, що положення статті 5 та Порядок функціонування інтегрованої автоматизованої системи державного нагляду (контролю) стосуються суб`єктів господарювання, і на вказаному відповідачем веб-сайті та до інтегрованої автоматизованої системи державного нагляду (контролю) вносяться відомості про проведення заходів державного нагляду (контролю) щодо підприємств, установ, організацій відповідної сфери господарювання.

У зв`язку із вищевикладеним, колегія суддів дійшла висновку, що комунальний позашкільний навчальний заклад спеціалізована дитячо-юнацька школа Олімпійського резерву з футболу "Юність" у правовідносинах щодо надання освітньої діяльності - не є суб`єктом господарювання, що виключає можливість внесення зазначених апелянтом відомостей на веб-сайт інспекції (www.inspections.gov.ua) та до інтегрованої автоматизованої системи державного нагляду (контролю).

Доводи апелянта про незазначення позивачем ступеню ризику господарської діяльності Школи у акті перевірки № 59 від 08.02.2019 є необґрунтованими, з огляду на те, що Школа не є суб`єктом господарювання, а тому положення статті 5 Закону № 877-V не регулюють конкретні спірні правовідносини.

Доводи відповідача стосовно неправомірності проведення планової перевірки без узгодження з Державною регуляторною службою України суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки погодження перевіряючого органу з Державною регуляторною службою України, в силу ч.1 ст. 6 Закону № 877-V, здійснюється виключно у випадку проведення позапланових заходів державного нагляду (контролю) лише на підставі обґрунтованих звернень фізичних осіб про порушення суб`єктами господарювання їх законних прав.

На підставі викладеного, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог та застосування до суб`єкта господарювання заходів реагування, оскільки виявлені порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що зафіксовані в акті перевірки №59 від 02.08.2019 року, відповідачем не спростовані, належних та допустимих доказів щодо усунення виявлених порушень відповідачем не надано.

При цьому колегія суддів зазначає, що застосування заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації приміщень є тимчасовим заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Крім того, відповідач не позбавлений можливості у встановленому порядку звернутися з заявою до позивача про скасування заходів реагування, застосованих рішенням суду, після усунення виявлених порушень у сферах техногенної та пожежної безпеки.

Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно встановлено обставини справи та правильно застосовано норми матеріального і процесуального права.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального позашкільного навчального закладу спеціалізована дитячо-юнацька школа Олімпійського резерву з футболу "Юність" залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 червня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді: