Справа № 200/5148/19-а
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2019-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 року справа №200/5148/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченка І.В., секретар судового засідання Макаренко А.С., за участю представника позивача Ліневич Л.В., представника відповідача Сенникова А.А., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 червня 2019 року (повний текст рішення виготовлено 10 червня 2019 року в м. Слов`янськ) у справі № 200/5148/19-а (суддя І інстанції Смагар С.В.) за позовом Товариства з додатковою відповідальністю Шахта Білозерська до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 17 грудня 2018 року № , ,-

В С Т А Н О В И В:

11 квітня 2019 року Товариство з додатковою відповідальністю Шахта Білозерська звернулось до суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 17 грудня 2018 року № , яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 7197487 грн. 66 коп., в тому числі за податковими зобов`язанням у розмірі 4798325 грн. 11 коп. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 2399162 грн. 55 коп., № , яким встановлено завищення від`ємного значення, о зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на суму 5092144 грн. 20 коп.

Позивач не погоджується з висновками, фактами та даними, викладеними в акті перевірки від 11 грудня 2018 року, вважає його таким, що містить в собі невірні тлумачення фактичних обставин його господарської діяльності та чинного законодавства України, а тому прийняті на його основі податкові повідомлення-рішення від 17 грудня 2018 року № , є неправомірними та такими, що підлягають скасуванню. Також позивач зазначає про наявність усіх первинних документів, що підтверджують здійснення господарської операції з контрагентом ТОВ Еко Лідер. Зазначає, що реальність господарських операції між позивачем з контрагентом обумовлено вчиненням правочинів, спрямованих на досягнення господарської мети, економічної доцільності, а також використанням отриманих товарів у подальшій діяльності підприємства, що підтверджується первинними та бухгалтерськими документами.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06 червня 2019 року у справі № 200/5148/19-а позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Донецькій області від 17 грудня 2018 року № , яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у загальній сумі 7197487 грн. 66 коп., в тому числі за податковими зобов`язанням у розмірі 4798325 грн. 11 коп. та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 2399162 грн. 55 коп., № , яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 5092144 грн. 20 коп.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначено про відповідність спірних податкових повідомлень-рішень вимогам чинного законодавства, відповідач вважає відсутнім підтвердження бухгалтерськими документами реальності здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом - ТОВ Еко Лідер.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, проти чого заперечував представник позивача, наголошуючи на законності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанцій встановлено, що Товариство з додатковою відповідальністю Шахта Білозерська зареєстроване як юридична особа, включене до ЄДРПОУ за номером 36028628, перебуває на податковому обліку у Державній податковій інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

У період з 28 листопада 2018 року по 4 грудня 2018 року податковим органом на підставі направлень від 26 листопада 2018 року № 2601, № 2602, наказу від 26 листопада 2018 року № 2213, відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпунктів 78.1.1, 78.1.4 пункту 78.1 статті 78, пункту 82.2 статті 82 Податкового кодексу України була проведена документальна позапланова виїзна перевірка позивача з питань достовірності формування та віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту в деклараціях з податку на додану вартість по взаємовідносинам з контрагентом-постачальником ТОВ Еко Лідер за листопад 2015 року та січень 2016 року, за результатами якого було складено акт від 11 грудня 2018 року № 1447/05-99-14-14/36028628.

За результатами перевірки встановлено порушення позивачем порушення підпункту 14.1.36, 14.1.191, 14.1.202, 14.1.203 пункту 14.1 статті 14, пункту 44.1 статті 44, пункту 198,1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджет за листопад 2015 року у сумі 4798325 грн. 11 коп. та завищено суму від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту за січень 2016 року у сумі 5092144 грн. 20 коп.

17 грудня 2018 року на підставі акту перевірки від 11 грудня 2018 року, пункту 54.3 статті 54, пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у сумі 5092144 грн. 20 коп.

17 грудня 2018 року на підставі акту перевірки від 11 грудня 2018 року, підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у сумі 7197487 грн. 66 коп., з яких за податковим зобов`язанням у сумі 4798325 грн. 11 коп. та за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 2399162 грн. 55 коп.

Між позивачем як покупцем та ТОВ ЕКО ЛІДЕР як продавцем був укладений договір поставки № 1702-ШБ із відповідними специфікаціями до нього, відповідно до якого постачальник зобов`язується передати у встановлений договором термін товар у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах даного договору. Відповідно до пункту 1.2. договору поставки, товаром, що поставляється за договором є сільськогосподарська продукція, яка визначається сторонами у специфікаціях, що є невід`ємними частинами договору поставки. Згідно з пунктом 3.1 договору поставки, поставка товару здійснюється однією або кількома партіями. Кількість товару в кожній партії та строк поставки партії товару вказується у відповідній специфікації, що є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до специфікацій № 2 від 30 жовтня 2015 року, № 3 від 3 листопада 2015 року, № 4 від 21 січня 2016 року до договору поставки, постачальник зобов`язаний поставити покупцю олію соняшникову нерафіновану ДСТУ 4492:2005 (Товар) в грудні 2015 та січні, лютому 2016 року. Базові умови поставки Товару - ЕХМС Кіровоградська обл. м. Світловодськ. ВУЛ. Комарова. 116. Харківська обл.. Великобурлуцький р-н, с. Вільхуватка. ВУЛ. Кооперативна. 65 у відповідності до правил використання національних і міжнародних торгових умов Іпсо1еггп5-2010. Постачальник поставив 2950.96 тн. товару на загальну суму 59342815 грн. 91 коп., у тому числі ПДВ 9890469 грн. 31 коп., по кожній з яких було оформлено специфікація № 2 від 30 жовтня 2015 року до договору поставки постачанню підлягає олія соняшникова нерафінована ДСТУ 4492:2005 у загальній кількості 300,00 тон. Факт поставки товару підтверджується видатковою накладною №363 від 3 листопада 2015 року та актом прийому-передачі сільськогосподарської продукції № б/н від 3 листопада 2015 року. На весь обсяг товару продавцем надано якісне посвідчення № 3010 від 30 жовтня 2015 року про якість олії соняшникової пресованої нерафінованої ДСТУ 4492:2005. За фактом поставки продавцем надана позивачу податкова накладна від 3 листопада 2015 року № 24 на загальну суму 6090876 грн., у тому числі ПДВ - 1015146 грн. Постачальник надав покупцю рахунок на оплату № 270 від 3 листопада 2015 року.

Специфікація № 3 від 3 листопада 2015 року до договору поставки, постачанню підлягає олія соняшникова нерафінована ДСТУ 4492:2005 у загальній кількості 1103 грн. 84 коп. Факт поставки товару підтверджується видатковими накладними від 3 листопада 2015 року № 361, №360, №359, №364 та актами прийому-передачі сільськогосподарської продукції № б/н від 3 листопада 2015 року. На весь обсяг товару продавцем надано якісне посвідчення № 271/12 від 27 жовтня 2015 року про якість олії соняшникової пресованої нерафінованої ДСТУ 4492:2005. За фактом поставки продавцем надана позивачу податкові накладні від 3 листопада 2015 року № 23, № 22, № 21, № 20, № 25 на загальну суму 22699074 грн. 71 коп., у тому числі ПДВ 3783179 грн. 11 коп. Постачальник надав покупцю рахунки на оплату № 269, № 268, № 267, № 266, № 265 від 3 листопада 2015 року.

Специфікація № 4 від 21 січня 2016 року до договору поставки, постачанню підлягає олія соняшникова нерафінована у загальній кількості 1550,12 тон. Факт поставки товару підтверджується видатковими накладними № 14, № 13, № 12, № 11 від 21 січня 2016 року та актами прийому-передачі сільськогосподарської продукції № 14, № 13, № 12, № 11 від 21 січня 2016 року. На весь обсяг товару продавцем надано якісні посвідчення № 2812-10, № 2812-12, № 2812-5, від 28 грудня 2015 року та № 2912 від 29 грудня 2016 року про якість олії соняшникової пресованої нерафінованої ДСТУ 4492:2005. За фактом поставки продавцем надана позивачу податкові накладні від 21 січня 2016 року № 61, № 60, № 59, № 58 на загальну суму 3552865 грн. 20 коп., у тому числі ПДВ 5092144 грн. 20 коп. Постачальник надав покупцю рахунки на оплату № 13, № 12, № 11, № 10 від 21 січня 2016 року. Товар поставлений за специфікаціями № 2 від 30 жовтня 2015 року, № 3 від 3 листопада 2015 року, № 4 від 21 січня 2016 року, отриманий ОСОБА_1 на підставі довіреностей № ББУ/ОДОЗЗ/15 від 13 серпня 2015 року та № ББУ/ОДОЮ2/15 від 10 грудня 2015 року. Реєстрація податкових накладних підтверджена витягом з Єдиного реєстру податкових накладних № 349263 на запит від 10 квітня 2019 року № 349263.

Весь обсяг спірного товару був оплачений, що підтверджено відповідними платіжними дорученнями: № від 20 жовтня 2015 року на суму 4545902 грн. 23 коп., № від 18 лютого 2016 року на суму 4105198 грн. 80 коп., № від 18 лютого 2016 року на суму 736367 грн. 38 грн. та договором про відступлення права вимоги № 1765-ШБ від 1 жовтня 2016 року разом з угодою про залік зустрічних однорідних вимог від 1 жовтня 2016 року. Перерахування позивачем грошових коштів на підставі платіжних доручень, здійснено за допомогою системи дистанційного обслуговування поточного рахунку платника податків на підставі договорів на здійснення дистанційного обслуговування рахунку № КЛ 511559-00 від 24 грудня 2012 року та № 266279639 від 29 червня 2017 року. Повноваження осіб платника податків відповідальних за здійснення перерахування грошових коштів підтверджені нотаріально посвідченими довіреностями від 21 жовтня 2013 року № 2162, від 28 січня 2016 року № 60.

Суд зазначив, що позивач здійснював закупівлю товару з метою використання її в статутній господарській діяльності - перепродажу з метою отримання прибутку, що призведе до забезпечення притоку валютної виручки, позиціонування (входження та укріплення позицій) позивача в новому ринковому сегменті.

Для реалізації спірного товару позивачем було залучено комісіонера - ТОВ Ю-ОІЛ. Так, 13 серпня 2015 року між ТДВ ШАХТА БІЛОЗЕРСЬКА та ТОВ Ю-ОІЛ було укладено договір комісії № 1703-ШБ, за умовами якого ТДВ ШАХТА БІЛОЗЕРСЬКА доручає, а ТОВ Ю-ОІЛ зобов`язується здійснити від свого імені та за рахунок комітенту угоду з продажу сільськогосподарської продукції за межами України шляхом самостійного укладання зовнішньоекономічних контрактів купівлі-продажу з третьою особою, здійснення всіх необхідних митних процедур, декларування, пов`язаних з експортом продукції, укладає необхідні договори щодо зберігання продукції в місці поставки (при необхідності), укладає договори щодо транспортування продукції (при необхідності).

В межах договору комісії було укладено специфікації, де визначено конкретний обсяг та партії товару.

Відповідно до специфікацій № 2 від 30 жовтня 2015 року до договору комісії - мінімальна ціна продажу на експорт вказана на умовах поставки СРТ, термінал ТОВ Дельта Вілмар СНД, комплекс з переробки та перевантаження тропічних олій м. Южне, термінал Дельта Вілмар СНД, м. Южне, с. Нові Біляри, Комінтернівський р-н, Одеська обл. та/або термінал зберігання та перевантаження рослинних олій Рісоіл-Юг (порт Южний), та/або Термінал зберігання і перевалки рослинних олій ТОВ Іллічівський олійний Термінал, вул. Сухолиманська, 14А, м. Іллічівськ, Одеська обл., Україна та/або ПАТ ІМЖК м. Іллічівськ, Одеської обл. вул. Транспортная, 45, та/або м. Миколаїв, ДБМП, МП Термінал-Укрхарчозбутсировина, згідно ІНКОТЕРМС в редакції 2010 року, період поставки 31 грудня 2015 року, відповідно до специфікацій № 3 від 3 листопада 2015 року - мінімальна ціна продажу на експорт вказана на умовах поставки СРТ, термінал ТОВ Дельта Вілмар СНД, комплекс з переробки та перевантаження тропічних олій м. Южне, термінал Дельта Вілмар СНД, м. Южне, с. Нові Біляри, Комінтернівський р-н, Одеська обл. та/або термінал зберігання та перевантаження рослинних олій Рісоіл-Юг (порт Южний], та/або Термінал зберігання і перевалки рослинних олій ТОВ Іллічівський олійний Термінал, вул. Сухолиманська, 14А, м. Іллічівськ, Одеська обл.; Україна та/або ПАТ ІМЖК м. Іллічівськ, Одеської обл. вул. Транспортная, 45, та/або м. Миколаїв, ДБМП, МП Термінал-Укрхарчозбутсировина, згідно ІНКОТЕРМС в редакції 2010 року, період поставки: 31 грудня 2015 року, відповідно до специфікації № 4 від 21 січня 2016 року до договору комісії - мінімальна ціна продажу на експорт вказана на умовах поставки СРТ, термінал ТОВ Дельта Вілмар СНД, комплекс з переробки та перевантаження тропічних олій м. Южне, термінал Дельта Вілмар СНД, м. Южне, с. Нові Біляри, Комінтернівський р-н, Одеська обл. та/або термінал зберігання та перевантаження рослинних олій Рісоіл-Юг порт Южний), згідно ІНКОТЕРМС в редакції 2010 року, період поставки: 31 грудня 2016 року.

За Специфікацією № 2 від 30 жовтня 2015 року до договору комісії на комісію передається олія соняшникова нерафінована в кількості 300,00 т. (+/-5%) за мінімальною ціною продажу на експорт 773,00 доларів США за одну тонну на суму 231900 доларів США (+/-5%). За Специфікацією № 2 від 30 жовтня 2015 року до договору комісії сторонами був підписаний акт приймання-передачі сільськогосподарської продукції на комісію від 3 листопада 2015 року. Транспортування товару переданого на комісію від платника податків до ТОВ Ю-ОІЛ з місця навантаження: Кіровоградська обл., м. Світловодськ, вул. Комарова, 116 до місця розвантаження: Одеська область, місто Южний, смт Нові Білярі, вул. Індустріальна, 6 (комплекс з перевалки рослинних олій в порту Южний ТОВ Дельта Вільмар СНД) підтверджено товарно-транспортними накладними (ТТН): № 311000 від 10 листопада 2015 року, № 011504 від 13 листопада 2015 року, № 011505 від 13 листопада 2015 року, № 011506 від 13 листопада 2015 року, № 011507 від 14 листопада 2015 року, № 011502 від 13 листопада 2015 року, № 011520 від 14 листопада 2015 року, № 011521 від 18 листопада 2015 року, № 152014 від 4 грудня 2015 року, № 112874 від 4 грудня 2015 року.

За Специфікацією № 3 від 3 листопада 2015 року до договору комісії на комісію передається олія соняшникова нерафінована в кількості 1103,84 т. (+/-5%) за мінімальною ціною продажу на експорт 780,00 доларів США за одну тонну на суму 860995,20 доларів США (+/-5%).

За Специфікацією № 3 від 3 листопада 2015 року до договору комісії сторонами був підписаний акт приймання-передачі сільськогосподарської продукції на комісію від 3 листопада 2015 року. Транспортування товару переданого на комісію від Платника податків до ТОВ Ю-ОІЛ з місця навантаження: Харківська обл., Великобурлицький район, с. Вільхуватка, вул. Кооперативна, буд. 65 до місця розвантаження: Одеська область, місто Южний, смт Нові Білярі, вул. Індустріальна, 6 (комплекс з перевалки рослинних олій в порту Южний ТОВ Дельта Вільмар СНД) підтверджено товарно-транспортними накладними, наявними в матеріалах справи.

За Специфікацією № 4 від 21 січня 2016 року до договору комісії на комісію передається олія соняшникова нерафінована в кількості 1550,12 т. (+/-5%) за мінімальною ціною продажу на експорт 630,00 доларів США за одну тонну на суму 976 575,60 доларів США (+/-5%).

За Специфікацією № 4 від 21 січня 2016 року до договору комісії сторонами був підписаний акт приймання-передачі сільськогосподарської продукції на комісію від 21 січня 2016 року. Транспортування товару переданого на комісію від платника податків до ТОВ Ю-ОІЛ з місця навантаження: Кіровоградська обл., м. Світловодськ, вул. Комарова, 116 до місця розвантаження: Одеська область, місто Южний, смт Нові Білярі, вул. Індустріальна, 6 (комплекс з перевалки рослинних олій в порту Южний ТОВ Дельта Вільмар СНД) підтверджено товарно-транспортними накладними, наявними в матеріалах справи. За результатами виконання договору комісії комісіонер надав, а комітент затвердив звіти комісіонера, наявними в матеріалах справи.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначені Законом України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16 липня 1999 року № 996-ХІV (надалі Закон № 996). Відповідно до статті 1 Закону № 996 господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення; фінансова звітність - бухгалтерська звітність, що містить інформацію про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства за звітний період. Згідно зі статтею 3 Закону № 996 метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства. Частина 2 даної статті передбачає, що бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Відповідно до частини 1 статті 9 Закону № 996 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 цього Кодексу датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду. Долучені до матеріалів справи податкові накладні, зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, та підтверджують право позивача і правильність формування ним податкового кредиту відповідно до норм Податкового кодексу України.

Відповідно до статті 10 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців від 15 травня 2003 року № 755-ІV якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними. Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості. Отже, належними та допустимими доказами відсутності платника податків за його місцезнаходженням у даному випадку є відомості, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. На момент здійснення господарських операцій контрагент позивача знаходився в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та були зареєстровані як платники податку на додану вартість.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України. Доказів чи доводів того, що позивачем укладені угоди, які суперечать діючому законодавству, відповідачем не наведено. Суд також зазначає, що Податковий кодекс України не ставить в залежність податковий облік (стан) певного платника від інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету. Питання віднесення певних сум до податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків і не залежить від розрахунків з бюджетом третіх осіб. Якщо контрагент якимось чином порушив діюче законодавство або не виконав свого зобов`язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Податковий кодекс України також не зобов`язує платника податків (покупця) перевіряти від яких підприємств та коли отриманий товар, що є предметом договору, платником податків (продавцем). Висновки відповідача ґрунтуються на припущеннях, які не підтверджені належними доказами.

ТОВ ЕКО ЛІДЕР надало ГУ ДФС у Донецькій області лист в якому зазначено, що згідно до декларування ТОВ ЕКО ЛІДЕР податкові зобов`язання січня 2016 року сформовані за рахунок податкового кредиту грудня 2015 року. Разом з вказаним листом ТОВ ЕКО ЛІДЕР надало копію акту Головного управління ДФС у м. Києві про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ ЕКО ЛІДЕР з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 1 жовтня 2015 року по 31 грудня 2015 року. Крім того, інформація, що зазначена в даному листі підтверджується даними, які відображені в акті перевірки № 30/26-15-14-04-03/38745281 від 25 березня 2016 року. Тобто перевіркою вже встановлено, що податкові зобов`язання січня 2016 року сформовані за рахунок податкового кредиту грудня 2015 року. Податковим органом в акті документальної позапланової виїзної перевірки невірно вказано період формування податкового кредиту ТОВ ЕКО ЛІДЕР січень 2016 року замість грудня 2015 року. В подальшому здійснено невірний висновок з приводу порушення ланцюга постачання. В акті № 30/26-15-14-04-03/38745281 від 25 березня 2016 року вказані видаткові накладні які виписані на адресу ТОВ ЕКО ЛІДЕР від ТОВ СВІТ ОЙЛ ГРУП в яких зазначено таж сама кількість тон, що і у видаткових накладних від 21 січня 2016 року, які виписані на адресу ТДВ Шахта Білозерська від ТОВ ЕКО ЛІДЕР. Крім того, на аркуші № 20 акту №30/26-15-14-04-03/38745281 від 25 березня 2016 року зазначено відомості Єдиного реєстру податкових накладних за період з 1 жовтня 2015 року по 31 грудня 2015 року ТОВ СВІТ ОЙЛ ГРУП на адресу ТОВ ЕКО ЛІДЕР зазначена загальна вартість в гривнях що повністю співпадає з даними видаткових накладних, рахунків на оплату та актів прийому-передачі сільськогосподарської продукції від 21 січня 2016 року, які виписані на адресу ТДВ Шахта Білозерська. ТОВ ЕКО ЛІДЕР не погодився з винесеними на підставі перевірки податковим повідомленням-рішенням, в зв`язку з чим звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва про визнання протиправними дій та скасування податкового повідомлення-рішення. Податкове повідомлення-рішення було винесено за результатами документальної позапланової виїзної перевірки, за результатом якої було складено акт № 30/26-15-14-04-03/38745281. Період, який було перевірено у вказаного підприємства 1 жовтня 2015 року 31 грудня 2015 року. За результатом судового розгляду було прийнято постанову, якою визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення форми Р від 15 квітня 2016 року № , винесене ГУ ДФС у м. Києві на підставі акту документальної позапланової перевірки від 25 березня 2016 № 30/26-15-14-04-03/38745281 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ ЕКО ЛІДЕР. Постанова набрала законної сили 24 січня 2017 року. Вказаним рішенням ТОВ ЕКО ЛІДЕР доведено правомірність включення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість. Судом визначено, що відповідачем не подано жодних доказів безтоварності господарських операцій ТОВ ЕКО ЛІДЕР з ТОВ СВІТ ОЙЛ ГРУП, на підставі яких ТОВ ЕКО ЛІДЕР було сформовано податковий кредит.

Під час проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТДВ Шахта Білозерська ГУ ДФС в Донецькій області був обізнаний про те, що ТОВ ЕКО ЛІДЕР податкові зобов`язання січня 2016 року сформовані за рахунок податкового кредиту грудня 2015 року, крім того мало копію акту ГУ ДФС у м. Києві від 25 березня 2016 року № 30/26-15-14-04-03/38745281 та знав про те, що судовим рішенням, яке набрало законної сили 24 січня 2017 року, рішення, яке було винесене на підставі вказаного акту, скасовано. Відповідно до вказаного рішення суду спростовуються твердження, які вказані в акті документальної позапланової виїзної перевірки № 1447/05-99-14-14/36028628 про нереальність операцій з придбання ТДВ Шахта Білозерська товару від ТОВ ЕКО ЛІДЕР, дійсне джерело походження якого невідоме. Крім того, вказаним рішенням суду було встановлено, що ТОВ ЕКО ЛІДЕР виконував свої податкові зобов`язання в повній мірі. Тобто господарські операції між ТОВ ЕКО ЛІДЕР та ТДВ Шахта Білозерська мали реальне вчинення з метою використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, які фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків та як наслідок ТДВ Шахта Білозерська мала право на податковий кредит з ПДВ.

В матеріалах справи наявний акт документальної планової виїзної перевірки від 21 вересня 2017 року № 391/26-15-14-01-03/38745281. Даний акт стосується перевірки, в тому числі і періоду за ланцюгом постачання як контрагента-покупця ТДВ ШАХТА БІЛОЗЕРСЬКА. Вказаним актом зазначено про існування рішення, яке набрало законної сили 24 січня 2017 року про скасування ППР форми Р від 15 квітня 2016 року винесене ГУ ДФС у м. Києві на підставі акту документальної позапланової перевірки від 25 березня 2016 року № 30/26-15-14-04-03/38745281. Тобто, і судом, і ДФС даний факт уже підтверджено і порушення за вказаний період в тому числі і за участю ТДВ ШАХТА БІЛОЗЕРСЬКА не підтверджено. Також в акті документальної планової виїзної перевірки ТОВ ЕКО ЛІДЕР від 21 вересня 2017 року № 391/26-15-14-01-03/38745281 у висновках відсутні порушення у здійсненні операцій за ланцюгом постачання, в тому числі і з ТДВ ШАХТА БІЛОЗЕРСЬКА за період листопад 2015 року.

Вищевказані обставини та докази, які суд оцінює у їх сукупності відповідно до статті 90 КАС України, спростовують посилання відповідача щодо відсутності реального характеру у спірних господарських операціях. Відповідач не довів правомірність спірних податкових повідомлень-рішень в порядку частини 2 статті 77 КАС України, внаслідок чого позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

При викладених обставинах, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про задоволення позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 червня 2019 року у справі № 200/5148/19-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 червня 2019 року у справі № 200/5148/19-а - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 11 вересня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

І.В. Сіваченко