Справа № 1.380.2019.003329
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2019-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
справа №1.380.2019.003329
11 вересня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лунь З.І. розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання здійснити перерахунок і виплату пенсії.

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10), в якому просить суд:

-визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку та виплаті основної державної пенсії, на підставі прямої дії ч.3 ст.59 Закону України «Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 01 січня відповідного року згідно з відсотком втрати працездатності 45%, тобто як добуток п`яти мінімальних заробітних плат та відповідного відсотку втрати працездатності;

- зобов`язати відповідачу провести перерахунок та виплату основної державної пенсії, на підставі прямої дії ч.3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 01 січня відповідного року згідно з відсотком втрати працездатності 45%, тобто як добуток п`яти мінімальних заробітних плат та відповідного відсотку втрати працездатності.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (1 категорії). У період з 07.06.1986 по 26.11.1986, позивач був призваний на військові збори та в складі військової частини НОМЕР_1 брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. На думку позивача, він має право на обчислення пенсії виходячи із п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на відповідний рік, відповідно до норми ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та покликається на рішення Конституційного Суду України №1-р(ІІ)2019 від 25.04.2019. Крім цього, позивач звертався до відповідача із заявою про перерахунок встановленої йому пенсії відповідно до норм Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», однак відповідно до листа №3456/2629/П-20/07.05-06 від 31.05.2019 позивачу безпідставно відмовлено у такому перерахунку. У зв`язку з вищенаведеним просить адміністративний позов задовольнити повністю.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позову. Відзив обґрунтований тим, що згідно з матеріалами пенсійної справи позивач одержує пенсію по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», є особою з інвалідністю ІІІ групи внаслідок захворювання, що пов`язане з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС. Зазначає, що порядок призначення пенсії військовослужбовцям, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, регулюються, зокрема, приписами ст. 59 Закону №796, а по інвалідності особам, які брали участь у ліквідації її наслідків частиною 3 цієї статті. Рішенням Конституційного Суду України від 25.04.2019 за №1-р(ІІ)/2019 визнано неконституційним словосполучення «дійсної строкової», що міститься в положенні ч. 3 ст. 59 Закону №796, за яким визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю. Відповідач покликається на те, що оскільки вказане Рішення не містить положень щодо його реалізації, Пенсійний фонд звернувся з листом від 06.05.2019 за №13459/02-10 до Міністерства соціальної політики України за роз`ясненнями, яке повідомило, що відповідні особи набудуть право на обчислення розміру пенсії за приписами ч. 3 ст. 59 Закону №796-ХІІ та п. 9-1 Постанови Кабінету Міністрів України №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23.11.2011, після внесення відповідних змін до вищеназваних нормативно-правових актів. Постановою Кабінету Міністрів України №543 від 26.06.2019, яка набрала чинності з 01.07.2019, передбачено, що за бажанням військовослужбовців, зокрема, військовозобов`язаних, призваних на військові збори, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження військової служби (військових зборів) і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року. Тобто відповідний перерахунок та виплата позивачу можуть бути здійснені лише з 01.07.2019. Відповідач звернув увагу на те, що такий перерахунок позивачу з 01.07.2019 проведений. Просив у задоволенні позову відмовити.

Суд встановив, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС та віднесений до першої категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням Серії НОМЕР_2 від 22.11.2006.

Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_1 від 27.10.1986 ОСОБА_1 брав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період з 07.06.1986 по 26.11.1986 в 30-кілометровій зоні відчуження.

Відповідно до довідки до Акта огляду МСЕК серії 10 ААБ №487951 позивачу встановлена ІІІ група інвалідності пожиттєво у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, ступінь втрати працездатності 45%.

Згідно протоколом про призначення пенсії позивачу призначена пенсія по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків відповідно до ст.54 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

08.05.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії в розмірі відшкодування фактичних збитків із урахуванням п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати відповідно до ч. 3 ст.59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в якій просив провести перерахунок та виплату розміру пенсії відповідно до вимог ч. 3 ст.59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Листом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 31.05.2019 №3456/2629/П-20/07.05-06 позивачу відмовлено в проведенні перерахунку, у зв`язку з тим, що рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 №1-р(ІІ)2019 не містить положень щодо порядку його виконання.

Не погоджуючись з вказаною відмовою, позивач для захисту своїх прав звернувся до суду.

Предметом спору у даній справі є оцінка правомірності спірної відмови відповідача що перерахунку пенсії позивачу на підставі частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначає Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII (далі Закон № 796-XII).

Відповідно до ст.10 Закону № 796-XII учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.10 Закону № 796-XII тут і надалі до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.

За приписами ч.3 ст.59 Закону № 796-XII особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Конституційний Суд України у рішенні від 25.04.2019 у справі №3-14/2019(402/19, 1737/19) (№1-р(II)/2019) вирішив:

1.Визнати таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення «дійсної строкової», яке міститься у положеннях ч.3 ст.59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

2. Словосполучення «дійсної строкової», що міститься в положеннях ч.3 ст.59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

3. Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим, остаточним та таким, що не може бути оскаржено».

У статті 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» зазначено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Конституційним Судом України в рішенні від 25.04.2019 у справі №3-14/2019(402/19, 1737/19) (№1-р(II)/2019) вказано про втрату чинності ч. 3 ст.59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у частині словосполучення «дійсної строкової» саме з 25.04.2019.
Тобто, саме з 25.04.2019 втратили чинність положення ч.3 ст.59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Відтак, саме з 25.04.2019, тобто з дня втрати чинності ч.3 ст.59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у частині словосполучення «дійсної строкової», військовозобов`язані, призвані на військові збори, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, набули право на перерахунок пенсії, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Позивач, вважає, що, будучи призваним з 07.06.1986 по 26.11.1986 на військові збори по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та, отримавши у зв`язку з цим інвалідність, належить до числа осіб, на яких поширюється дія ст.59 Закону №796-ХІІ та яким на її підставі має бути здійснений перерахунок пенсії, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Водночас, відповідачем відмовлено в перерахунку пенсії позивачу, лише з підстави, що рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 1-р(II)/2019 не містить положень щодо порядку його виконання.

З цього приводу суд зазначає, що оскільки рішенням Конституційного Суду України від 25.04.2019 1-р(II)/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення «дійсної строкової», яке міститься у положеннях ч.3 ст.59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, та таке втратило чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення - 25.04.2019, саме з цієї дати у позивача виникло право на перерахунок пенсії відповідно до положень ч.3 ст. 59 Закону № 796-XII.

Відсутність порядку виконання рішення, про що вказує відповідач не може бути підставою для відмови у реалізації позивачем його права на перерахунок пенсії, передбаченого нормою правового акту, який має вищу юридичну силу та імперативно встановлює право особи на такий перерахунок за її волевиявленням та за наявності умов, вказаних у такому правовому акті.

Отже, з 25.04.2019, тобто з дня набрання чинності рішенням Конституційного Суду України 1-р(II)/2019 у позивача як військовослужбовця, який був призваний на військові збори та брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, внаслідок чого став особою з інвалідністю, виникло право за його бажанням на обчислення пенсії відповідно до ч.3 ст.59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як правового акту, який має вищу юридичну силу, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

З цих же підстав, судом не враховуються посилання відповідача на те, що перерахунок та виплата позивачу основної державної пенсії на підставі ч.3 ст.59 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 1 січня відповідного року можливі лише з 01.07.2019, тобто з дати набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 01.07.2019 №543.

Враховуючи вищенаведене, дії відповідача щодо відмови у перерахунку та виплаті позивачу основної державної пенсії з 25.04.2019, на підставі прямої дії ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 01 січня відповідного року слід визнати протиправними.

Водночас, суд зазначає, що з наявної в матеріалах справи копії протоколу призначення пенсії вбачається, що рішенням №40 про перерахунок пенсії позивачу перераховано пенсію з 01.07.2019.

Пунктом 9-1 «Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», затвердженого 23.11.2011 постановою Кабінету Міністрів України №1210 передбачено, що за бажанням військовослужбовців, зокрема військовозобов`язаних, призваних на військові збори, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження військової служби (військових зборів) і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, за відповідною формулою.

Суд вважає за необхідне зазначити, що прийняття постанови Кабінету Міністрів України №543 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» від 26.06.2019 не встановлює права позивача на перерахунок пенсії відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки зазначене право вже виникло у позивача на підставі рішення Конституційного Суду України у справі №3-14/2019 саме з 25.04.2019, тому вказана постанова не є підставою для відтермінування йому призначення пенсії по інвалідності обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Тому, позовна вимога в частині зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок та виплату основної державної пенсії, на підставі прямої дії ч.3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 01 січня відповідного року згідно з відсотком втрати працездатності 45%, тобто як добуток п`яти мінімальних заробітних плат та відповідного відсотку втрати працездатності підлягає задоволенню частково, у спосіб: зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок та виплату основної державної пенсії ОСОБА_1 з 25.04.2019 по 30.06.2019 включно відповідно до ч.3 с.59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Також в позовній заяві позивач просить постанову суду звернути до негайного виконання.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Оскільки судом зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок та виплату основної державної пенсії ОСОБА_1 з 25.04.2019 відповідно до ч.3 ст.59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, тобто рішення суду в цій частині є зобов`язального характеру, а не про стягнення з суб`єкта владних повноважень відповідної суми пенсії, відтак суд не вбачає підстав для застосування п.1ч.1 ст.371 КАС України.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення, суд враховує наступне.

Відповідно до ст.372 КАС України у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення.

За змістом ч.1 ст.382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З огляду на зміст наведених процесуальних норм, КАС України встановлено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, проти якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Оскільки у судовому рішенні чітко визначено порядок і спосіб його виконання, а судове рішення, яке набрало законної сили обов`язкове для виконання, то суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю за виконанням цього рішення суду.

Згідно з вимогами ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову частково.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.10 ч1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а відтак розподіл судових витрат на підставі ст. 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:
адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у перерахунку та виплаті основної державної пенсії, на підставі прямої дії ч.3 ст.59 Закону України «Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 01 січня відповідного року згідно з відсотком втрати працездатності 45%, тобто як добуток п`яти мінімальних заробітних плат та відповідного відсотку втрати працездатності.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок та виплату основної державної пенсії ОСОБА_1 з 25.04.2019 по 30.06.2019 включно відповідно до ч.3 ст.59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із врахуванням п.п15.5 п.5 розділу VII Перехідні положення КАС України протягом тридцятиднів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Лунь З.І.