Справа № 826/8364/18
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2019-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/8364/18
У Х В А Л А

16 вересня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Бужак Н.П. та суддів Костюк Л.О., Пилипенко О.Є., перевіривши матеріали апеляційної скарги Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 жовтня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КГНТ-УКРАЇНА" до Державної фіскальної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Державна податкова інспекція у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КГНТ-УКРАЇНА" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Державна податкова інспекція у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві, в якому просило:

- визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України, яка полягає у незабезпеченні автоматичного збільшення суми (SНакл), на яку ТОВ "КГНТ-Україна" має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, та суму непогашеного від`ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду, що зазначені у податковій звітності з ПДВ ТОВ "КГНТ-Україна" за червень 2015 року з урахуванням відомостей уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ у розмірі 2 663 427,00 грн. у системі електронного адміністрування податку на додану вартість;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України збільшити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму (SНакл), на яку ТОВ "КГНТ-Україна" має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, та суму непогашеного від`ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду, що зазначені у податковій декларації з ПДВ ТОВ "КГНТ-Україна" за червень 2015 року з урахуванням відомостей уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ у розмірі 2 663 427,00 грн., та відобразити відповідне збільшення у витягу з системи електронного адміністрування ПДВ;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України внести до системи електронного адміністрування суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, та суму непогашеного від`ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду, що вказані у податковій декларації з ПДВ ТОВ "КГНТ-Україна" за червень 2015 року з урахуванням відомостей уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ у розмірі 2 663 427,00 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 жовня 2018 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, третя особа- Державна податкова інспекція у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Крім того, апелянтом подано клопотанням про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2019 року відмовлено Державній податковій інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Разом з тим, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2019 року зазначену апеляційну скаргу залишено без руху через невідповідність їх вимогам пункту 1 частини 5 статті 296 КАС України, а саме, до апеляційної скарги не долучено належним чином оформлений документ, який свідчить про сплату судового збору.

Апеляційним судом Державній податковій інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві встановлено строк для усунення недоліків апеляційної скарги у термін протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху шляхом подання документа про сплату судового збору.

Як убачається з матеріалів справи, а саме, з повідомлення про вручення поштового відправлення, апелянт отримав копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху 20 серпня 2019. Таким чином, останній день для усунення недоліків апеляційної скарги - 30 серпня 2019 року.

27 серпня 2019 року на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду від Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві надійшло клопотання (передане судді Бужак Н.П. 13.09.2019 року), у якому відповідач просить продовжити строк на усунення недоліків апеляційної скарги у справі № 826/8364/18.

Колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення клопотання про продовження строку для усунення вказаних в ухвалі суду недоліків апеляційної скарги, зважаючи на наступне.

В обґрунтування зазначеного клопотання, апелянт посилається на тривалу процедуру щодо сплати судового збору, а для реалізації виконання вимог ухвали суду апелянту необхідно більше часу, а ніж йому було надано для усунення недоліків. Такі доводи апелянта судова колегія вважає безпідставними та необґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 КАС України, процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії.

Згідно з ч. 1, 3, 6 ст. 121 КАС України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку чи за ініціативою суду.

Заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, розглядається судом, який встановив строк.

Про продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Продовження строку є надання нового строку на вчинення процесуальної дії, яка не була з поважної причини вчинена у заздалегідь встановлений судом строк.

Відповідно до частини третьої статті 2 цього Кодексу одним із принципів адміністративного судочинства є рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.

Частина друга статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

ДФС та її територіальні органи (органи доходів і зборів) є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 "Інші поточні платежі", розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Після прийняття Закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період до затвердження в установлений законодавством термін бюджетного розпису на поточний рік в обов`язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення).

У пункті 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228, зазначено, що під час складання на наступний рік розписів відповідних бюджетів, кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету та планів спеціального фонду, планів використання бюджетних коштів (крім планів використання бюджетних коштів одержувачів) і помісячних планів використання бюджетних коштів враховуються обсяги здійснених видатків і наданих кредитів з бюджету згідно з тимчасовими розписами відповідних бюджетів та тимчасовими кошторисами, тимчасовими планами використання бюджетних коштів і тимчасовими помісячними планами використання бюджетних коштів.

Отже, особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо, не є поважною причиною при вирішенні питання про поновлення чи продовження строку, встановленого законом або судом.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом в ухвалі від 06 грудня 2018 року у справі №826/14927/17 (касаційне провадження №К/9901/64932/18).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не вбачає підстав для продовження апелянту строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

Таким чином, оскільки станом на 16 вересня 2019 року апелянт зазначені в ухвалі Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2019 року недоліки апеляційної скарги не усунув, колегія суддів вважає за необхідне повернути апеляційну скаргу апелянту.

У відповідності до ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до ч. 5 ст. 298 КАС України питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 118, 121, 169, 298, ч. 2 ст. 321, ч. 2 ст. 325, ст.ст. 328-331, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Відмовити Державній податковій інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві у задоволенні клопотання про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги у справі №826/8364/18.

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 жовтня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КГНТ-УКРАЇНА" до Державної фіскальної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Державна податкова інспекція у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Пилипенко О.Є.