Справа № 420/2125/19
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/2125/19
Головуючий в 1 інстанції: Корой С. М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Запорожана Д.В., Танасогло Т.М.,

при секретарі Чугунові С.О.,

за участю представника позивача-адвоката Дячука П.М. та представника відповідача Єгорова О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 липня 2019 року (м. Одеса, дата складання повного тексту рішення - 16.07.2019р.) по справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В:

10.04.2019 року ФОП ОСОБА_1 з вернувся до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області, в якому просив суд визнати протиправною та скасувати постанови відповідача від 22.03.2019 року №86 та №87 про накладення штрафних санкцій у загальному розмірі 51000 грн. (т.б. по 25 500 грн. кожна).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірні постанови є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки відповідачем не здійснено завчасне та відповідне повідомлення про призначення перевірки, не сповіщено про розгляд справи щодо накладення на нього штрафу та взагалі його безпідставно притягнуто до відповідальності двічі за введення в обіг однієї і тієї ж продукції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 липня 2019 року у задоволенні адміністративного позову ФОП ОСОБА_1 - відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду 1-ї інстанції, представник ФОП ОСОБА_1 - адвокат Дячук П.М. 15.08.2019 року подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.07.2019 року та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача підтримав апеляційну скаргу та наполягав на її задоволенні.

Представник відповідача у судовому засіданні суду 2-ї інстанції апеляційну скаргу не визнав та мотивовано наполягав на залишенні її без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, виступи сторін та перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність належних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Позивач ОСОБА_1 02.12.2014 року зареєстрований як ФОП та здійснює діяльність за КВЕД: 47.89 Роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами.

19.02.2019 року на підставі направлення №446 від 15.02.2019 року та наказу про проведення перевірки №531 від 15.02.2019 року, інспекторами ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області здійснено планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 , предметом якої стало електричне та електронне обладнання, яке реалізовував споживачам позивач, а саме: 1) плойка Elbee 14209, виробник Велс енд Інвестмент Лімітед, Лондон Англія, постачальник ТОВ ТД «Інтер Трейдінг Плюс», м. Дніпропетровськ, пр. Героїв 10/112; 2) електричне обладнання «Fast Hair Strai Ghtener HQT-906», виробник та імпортер-відсутні; 3) зарядний пристрій «Solbffer,2012» 2.4 A, виробник та імпортер - відсутні.

За результатами вказаної перевірки складено акт перевірки характеристик продукції №354 від 19.02.2019р., в якому встановлено, що на електрообладнанні (позиції №1-3) або на його табличці з технічними даними відсутній знак відповідності технічним регламентам; відсутня інформація про найменування та контактну поштову адресу виробника та імпортера (позиції №2,3), що є порушенням п.п.12,19,20,28,42 «Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання» (затв. Постановою КМУ від 16.12.2015р. №1067); п.п.17,24,25,32,44,45 «Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання» (затв. Постановою КМУ від 16.12.2015р. №1077).

У зв`язку із встановленням в ході проведення планової перевірки порушень, 19.02.2019р. уповноваженою посадовою особою ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області прийняті рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №112, №113 та №114, якими до позивача застосовано обмеження надання продукції на ринку до усунення формальної невідповідності, а саме зобов`язано його у строк до 19.04.2019р. «спільно з розповсюджувачами/постачальниками вжити заходи щодо повернення продукції по ланцюгу постачання для подальшого усунення формальної невідповідності п.п.12,19,20,28,42 «Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання» від 16.12.2015р. №1067 та п.п.17,24,25,32,44,45 «Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання» від 16.12.2015р. №1077.

21.02.2019 року відповідачем на адресу позивача також було направлено лист №1358/05/25, в якому, у відповідності до вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», було зобов`язано ФОП ОСОБА_1 в термін до 25.04.2019 року надати до ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області товарно-супровідну та технічну документацію на виявлену в ході перевірки продукцію. Копію вказаного листа було отримано позивачем 05.03.2019 року.

12.03.2019 року ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області складено протокол №25 про виявлені порушення ФОП ОСОБА_1 , що полягають у введенні в обіг продукції (позиції 1 та 2 акту №354 від 19.02.2019р.), яка не відповідає встановленим вимогам, за що, в свою чергу, передбачається відповідальність згідно п.2 ч.2 ст.44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».

22.03.2019 року за результатами розгляду акту перевірки характеристик продукції №354 від 19.02.2019 року та протоколу №25 від 12.03.2019 року, уповноваженою особою ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області прийнято дві постанови №86 і №87 - про накладення на позивача штрафних санкцій, згідно яких, ФОП ОСОБА_1 за порушення вимог п.2 ч.2 ст.44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», т.б. введення в обіг продукції (позиція 1 та 2 (відповідно) акту №354 від 19.02.2019р.), яка не відповідає встановленим вимогам, останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено штраф у загальному розмірі 51000 грн. (т.б. 25 500+25500).

В подальшому, т.б. 25.04.2019р. ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області прийняло ще одну постанову №122 про накладення на позивача штрафних санкцій, згідно п.1 ч.3 ст.44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» - розповсюдження продукції (позиція 3 акту перевірки №354 від 19.02.2019р.), на якій відсутній знак відповідності технічним регламентам, якою, в свою чергу, на позивача накладено штраф у розмірі 4250 грн. Однак дана постанова в цьому провадженні позивачем не оскаржується.

Не погоджуючись з такими діями та постановами відповідача від 19.02.2019р. №86 і №87, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи справу по суті та повністю відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості та недоведеності позовних вимог та, відповідно, з наявності виявлених у позивача порушень, також з правомірності дій і спірних постанов відповідача.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх обґрунтованими та заснованими на законі, з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Так, порядок здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції визначено Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» від 02.12.2010 року №2735-VI.

Як передбачено статтею 1 вказаного Закону №2735-VI, державний контроль продукції -діяльність органів доходів і зборів із забезпечення відповідності продукції, що ввозиться на митну територію України для вільного обігу, встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз від такої продукції суспільним інтересам.

Відповідно до приписів ч.1 ст.2 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», дія цього Закону поширюється на відносини щодо: здійснення ринкового нагляду за продукцією, що охоплюється встановленими вимогами, крім видів продукції, зазначених у частині 5-й цієї статті; здійснення контролю всієї продукції, крім видів продукції, зазначених у частині 5-й цієї статті.

Як встановлено ст.3 вказаного Закону №2735-VI, законодавство України про державний ринковий нагляд і контроль продукції складається з цього Закону, Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини в цій сфері, у тому числі технічних регламентів.

Згідно абз.8 ст.1 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», державний ринковий нагляд - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам.

При цьому, метою здійснення ринкового нагляду є вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з відповідним інформуванням про це громадськість щодо продукції, яка при її використанні за призначенням або за обґрунтовано передбачуваних умов і при належному встановленні та технічному обслуговуванні становить загрозу суспільним інтересам чи яка в інший спосіб не відповідає встановленим вимогам (ч.1 ст.4 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції»).

Пунктами 2, 3 ч.1 ст.7 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» встановлено, що суб`єкти господарювання під час здійснення ринкового нагляду та контролю продукції мають право: перевіряти наявність у посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд та контроль продукції, наявність службових посвідчень; одержувати від посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, копії посвідчень (направлень) на проведення перевірок та не допускати їх до проведення перевірок, якщо вони не надали копії таких документів.

А відповідно до ч.ч.1,2 ст.10 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», ринковий нагляд здійснюється органами ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності. Сфери відповідальності органів ринкового нагляду включають види продукції, що є об`єктами технічних регламентів, і можуть включати види продукції, що не є об`єктами технічних регламентів.

Так, згідно як визначено п.4 ч.1 ст.11 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» до повноважень органів ринкового нагляду, зокрема, належить проведення перевірок характеристик продукції.

Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» встановлено загальний порядок проведення перевірок характеристик продукції, що визначається в ст.23 цього Закону.

Так, відповідно до положень ч.3 ст.23 вказаного вище Закону, органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції.

«Планові» перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а «позапланові» - у розповсюджувачів та виробників такої продукції.

Під час таких перевірок перевіряються характеристики лише того виду продукції, що є предметом перевірки (ч.4 ст.23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції»).

При цьому, відповідно до ч.5 ст.23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», перевірки характеристик продукції проводяться на підставі наказів органів ринкового нагляду та посвідчень (направлень) на проведення перевірки, що видаються та оформлюються відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Перевірка характеристик продукції може бути невиїзною (т.б. за місцезнаходженням органу ринкового нагляду) або виїзною. У разі потреби органи ринкового нагляду для перевірки характеристик продукції можуть поєднувати невиїзні та виїзні перевірки.

Згідно з ч.8 ст.23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», під час виїзної перевірки характеристик продукції може проводитися перевірка документів (їх копій) та інформації, зазначених у ч.7 ст.23 Закону №2735-ІV, а також обстеження, відбір і експертиза (випробування) зразків продукції.

Частиною 10 ст.23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» встановлено, що строк проведення виїзної перевірки характеристик продукції не може перевищувати у розповсюджувача цієї продукції 2-х робочих днів, у виробника такої продукції - 3-х робочих днів. Продовження строку проведення виїзної перевірки не допускається.

Як вбачається з приписів ч.1 ст.20 та п.1 ч.1 ст.24 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», органи ринкового нагляду проводять планові перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів згідно із секторальними планами ринкового нагляду, які щорічно затверджуються органами ринкового нагляду відповідно до сфер їх відповідальності

Секторальний план ринкового нагляду охоплює види продукції відповідно до сфер відповідальності органів ринкового нагляду та визначає належність цих видів продукції до певного ступеня ризику. Секторальні плани ринкового нагляду складаються з плану здійснення ринкового нагляду та плану здійснення контролю продукції відповідно до вимог «Порядку розроблення та перегляду секторальних планів ринкового нагляду, моніторингу та звітування про їх виконання» (затв. Постановою КМУ №1410 від 26.12.2011р.). Секторальний план державного нагляду розміщено на офіційному сайті Держпродспоживслужби.

Так, як вбачається з матеріалів справи, секторальним планом державного ринкового нагляду на 2019 рік, затвердженим головою Держпродспоживслужби, було заплановано здійснення ринкового нагляду, зокрема, електричного та електронного обладнання.

В свою чергу, відповідно до секторального плану територіальними органами затверджуються квартальні плани здійснення діяльності з ринкового нагляду на підставі Методики щодо порядку планування та звітування про результати державного ринкового нагляду, затвердженої наказом Держпродспоживслужби №731 від 21.08.2017 року.

Як встановлено судами обох інстанцій з матеріалів справи та пояснень представника відповідача, на сайті Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів розміщено Секторальний план державного нагляду на 2019 рік.

При цьому, одночасно слід зазначити й про те, що зазначеним Законом України передбачена і відповідальність, а саме п.2 ч.2 ст.44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» передбачено, що до особи, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, застосовуються штрафні санкції у разі введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону), у тому числі нанесення знака відповідності технічним регламентам на продукцію, що не відповідає вимогам технічних регламентів, - у розмірі від п`ятисот до тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В той же час, слід звернути увагу на той факт, що даним Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» не передбачено обов`язкового письмового роз`яснення суб`єкту перевірки його прав, завчасного повідомлення про перевірку та обов`язку щодо вручення копії наказу на проведення перевірки.

Так, як встановлено судами обох інстанцій та вже зазначалося вище, 19.02.2019 року інспекторами ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області було здійснено планову (виїзну поєднану з невиїзною) перевірку ФОП ОСОБА_1 , предметом якої стало електричне та електронне обладнання, яке знаходилися у позивача на реалізації.

Судовою колегією з матеріалів справи та пояснень представника відповідача встановлено, що перед початком зазначеної перевірки інспекторами, у відповідності із зазначеними вище положеннями Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», було пред`явлено позивачу службові посвідчення та направлення на перевірку.

Далі, як встановлено апеляційним судом, позивач, ознайомившись із направленням на перевірку, фактично допустив перевіряючих до її перевірки та був весь час присутнім під час її проведення. Даний факт сторонами не заперечується.

Як вже зазначалося вище, за результатами вказаної планової виїзної перевірки складено акт перевірки характеристик продукції №354 від 19.02.2019р., в якому встановлено, що у позивача на реалізації знаходиться електрообладнання (позиції №1-3), яке не відповідає Технічним регламентам №1067 та №1077.

Однак, позивач вказаний акт перевірки підписати та отримати його копію відмовився, про що свідчить відповідна відмітка.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, судова колегія вважає, що суд 1-ї інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ГУ Держпродспоживслужби було здійснено перевірку характеристик продукції у позивача у відповідності до вимог діючого у цій сфері законодавства.

Так, вказаною перевіркою безпосередньо було встановлено, що на електрообладнанні (позиції №1-3) або на його табличці з технічними даними відсутній знак відповідності технічним регламентам; відсутня інформація про найменування та контактну поштову адресу виробника та імпортера (позиції №2,3), що є порушенням п.п.12,19,20,28,42 Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015р. №1067; п.п.17,24,25,32,44,45 Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015р. №1077, у зв`язку з чим, уповноваженою особою відповідача і було прийнято спірні постанови від 22.03.2019 року №87 та №86, якими, в свою чергу, на ФОП ОСОБА_1 накладено штрафні санкції у розмірі 1500 неоподаткованих мінімумів - за порушення вимог п.2 ч.2 ст.44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».

При цьому, судова колегія, уважно дослідивши наявні у справі докази, погоджується з висновками суду 1-ї інстанції і одночасно вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що до нього застосовано штраф як до виробника, оскільки відповідно п.2 ч.2 ст.44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» до ФОП ОСОБА_1 насправді застосовано штраф як до особи, яка ввела цю продукцію в обіг.

Щодо інших доводів позивача про те, що ст.44 ЗУ «Про державний ринковий нагляд та контроль нехарчової продукції» нібито не передбачена можливість розрахунку штрафних санкцій в залежності від кількості товару зазначеного в акті перевірки, то і ці доводи теж є помилковими.

Як вже зазначалось вище, п.2 ч.2 ст.44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» передбачено застосування штрафних санкцій у розмірі від 500 до 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом 3-х років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від 1000 до 3000 тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, кожною зі спірних постанов від 22.03.2019 року №86 та №87 до позивача застосовано штраф у розмірі 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Далі, як встановлено приписами ч.5 ст.8 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», суб`єкти господарювання зобов`язані надавати на вимогу органів ринкового нагляду документацію, що дає змогу ідентифікувати зокрема будь-який суб`єкт господарювання, який поставив їм відповідну продукцію.

Що ж стосується тверджень позивача про те, що ним під час перевірки нібито було надано усі необхідні документи, які підтверджували придбання ним цих електро-товарів щодо яких встановлено порушення на території України, то, судова колегія з цього приводу зазначає, що ці надані позивачем документи - ксерокопії видаткових накладних (без назви, печатки, реєстрації), заповнені від руки, не відповідають вимогам ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», оскільки не містять відомостей про особу, в якої позивач їх придбав, підставу їх видання, особистого підпису та відтиску печатки особи, яка видала товар, тобто інформації, що дала б змогу ідентифікувати особу, в якої такий товар був придбаний.

Стосовно ж посилань позивача на той факт, що ним нібито було усунуто порушення шляхом вилучення цієї продукції з продажу, то з цього приводу, суд зазначає, що в даному випадку розпорядчим документом про усунення порушень органу державного ринкового нагляду є Рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, а спірні ж постанови, в свою чергу, були прийнятті з підстав введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам, а не за фактом невиконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів.

Таким чином, враховуючи зазначене вище, судова колегія приходить до аналогічного, що і суд 1-ї інстанції висновку про те, що оскільки спірну планову перевірку було проведено в межах передбачених норм чинного законодавства, а позивач фактично допустив до перевірки співробітників відповідача та був присутнім при її проведенні, та враховуючи, що позивач фактично є особою, яка ввела в обіг продукцію, яка не відповідає вимогам технічних регламентів, то, відповідно до останнього було цілком правомірно застосовано штрафні санкції за порушення п. 2 ч. 2 ст. 44 Закону України «При державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», а тому, відповідно, позовні вимоги, дійсно задоволенню не підлягають.

Крім того, приймаючи остаточне рішення по даній справі, судова колегія також вважає за необхідне врахувати й той факт, що постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.08.2019 року (справа №420/1719/19), яка набрала законної сили, вже була висловлена така ж сама правова позиція по аналогічній справі за аналогічних обставин.

До того ж, ще слід зазначити й про те, що відповідно до приписів ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

А відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.316 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду 1-ї інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.308,310,315,316,321,322,325,329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 липня 2019 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 12.09.2019р.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов

Судді: Д.В. Запорожан

Т.М. Танасогло