Справа № 640/20157/18
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2019-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

16 вересня 2019 року № 640/20157/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вєкуа Н.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом

за позовомІноземного підприємства "І-АР-СІ"
доГоловного управління Держпродспоживслужби у м. Києві
про визнання протиправним та скасування рішення від 18.09.2018 року, зобов`язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Іноземне підприємство "І-АР-СІ" (04073, м. Київ, вул. Марка Вовчка, буд. 18-А, ) з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби у м. Києві (03151, м. Київ, вул. Волинська, буд. 12, ) про:

- визнання протиправним та скасування Рішення Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві № 04.1-1170, № 04.1-1171 від 18.09.2018 про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів;

- визнання протиправною та скасування Постанови про накладення штрафних санкцій № 96 від 25.09.2018.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує про те, що посадовими особами відповідача проведено позапланову поєднану перевірку товариства, предметом якої став телефон торгової марки Huawei Y3-2017 модель CRO-U00, штрих код 326, зроблений в Китаї. На підставі проведеної перевірки посадовими особами відповідача складено Акт перевірки характеристик продукції від 11.09.2018 року №3265/111 та прийнято рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, які, на думку позивача, є незаконними та протиправними, а тому підлягають скасуванню, оскільки постанова КМУ № 1599 від 29.11.2001 «Про затвердження опису та правил застосування національного знака відповідності» втратила чинність, а отже вимога Технічного регламенту радіообладнання та телекомунікаційного кінцевого (термінального) обладнання, затвердженого постановою КМУ № 679 від 24.06.2009, не може бути виконана. Також зазначено, що на радіотелефон та систем стільникового зв`язку та планшет, які стали предметом застосування обмежувальних (коригувальних) заходів, уповноваженою виробником особою - резидентом України, було отримано Декларацію про відповідність вимогам Технічного регламенту радіообладнання і телекомунікаційного кінцевого (термального) обладнання, якою підтверджено відповідність продукції вимогам Технічних регламентів згідно постанови №1067 та №1077. Водночас позивачем наголошено, що відповідно до ст. 29 Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» нанесенням знака відповідності на продукцію вважається також нанесення його на будь-який інший, ніж сама продукція, об`єкт, який визначений у відповідному технічному регламенті; зарядний пристрій є складовою частиною комплектації радіотелефону, а не окремим товаром, та вказаний в Декларації про відповідність як такий, що відповідає вимогам технічних регламентів; законодавством не передбачений обов`язок нанесення знака відповідності на всі комплектуючі та складові виробу.

Відповідач проти позову заперечував на адресу суду надав відзив, в якому зазначив, що при прийнятті оскаржувальних постанов та рішень, представник відповідача діяв на підставі та у межах повноважень, визначених чинним законодавством, спірні постанови та рішення прийнятті за наслідками встановлених актом перевірки порушень.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі наказу Головного управління Держпродспоживслужби у м. Києві №3265 від 11/09/2018 року та направлення від 11.09.2018 року №3129 в період з 02 до 03 квітня 2019 року фахівцями Головного управління Держпродспоживслужби у м. Києві проведено п озапланову невиїзну поєднану з виїзною перевірку характеристик продукції: телефон торгової марки Huawei Y3-2017 модель CRO-U00, штрих код 326, зроблений в Китаї, Huawei Technologies, дата виготовлення 10/17.

За результатами вказаної перевірки працівниками ГУ Держпродспоживслужби у м. Києві складено Акт від 11.09.2018 року №3265/111 про виявлені порушення позивачем вимог п.7,30 Технічного регламенту радіообладнання і телекомунікаційного кінцевого (термінального) обладнання, затвердженого постановою КМУ № 679 від 24.06.2009.

Також за результатами проведення перевірки посадовою особою ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві складено Протокол від 11.09.2018 року №3265/11 про виявленні порушення вимог статті 44 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та статті 15 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції».

В подальшому на підставі Акту позапланової перевірки характеристик продукції від 03.04.2019 року №821, Протоколу від 08.04.2019 року №821 відповідачем винесено наступні рішення:

№04.1-1170, яким, на підставі ч. 1 ст. 29 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» у строк до 18.12.2018 вимагається привести продукцію зазначену в акті перевірки у відповідності встановленим вимогам;

04.1-1170, яким, на підставі п. 2 ч. 5 ст. 30 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» тимчасово забороняється надання на ринку продукцію, зазначеної акті перевірки до приведення зазначеної продукції у відповідність із встановленими вимогами. Строк виконання рішення до 18.12.2018 року.

Також, ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві на підставі акту перевірки та протоколу Протокол від 11.09.2018 року №3265/11 про виявленні порушення вимог статті 44 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та статті 15 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» складено постанову про накладення штрафних санкцій від 25.09.2018 року №98, якою накладено штрафні санкції у розмірі 1250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 21250 грн.

Не погоджуючись із винесеними рішеннями, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Спірні відносини, що склались між сторонами регулюються Конституцією України, Законом України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", який встановлює правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" встановлені вимоги щодо нехарчової продукції (далі - продукція) та її обігу на ринку України, встановлені технічними регламентами.

Відповідно до ч.3,4 ст.23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» органи ринкового нагляду проводять планові (у розповсюджувачів цієї продукції) та позапланові (у розповсюджувачів та виробників такої продукції) перевірки характеристик продукції. Під час таких перевірок перевіряються характеристики лише того виду продукції, що є предметом перевірки.

Згідно вимог ч.1,3 ст.29 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» у разі, якщо органом ринкового нагляду встановлено, що продукція не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону, та формальної невідповідності), орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами. Орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо усунення формальної невідповідності, якщо цей орган встановить будь-яку таку невідповідність.

Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2009 року № 679 затверджено Технічний регламент радіообладнання і телекомунікаційного кінцевого (термінального) обладнання, який встановлює вимоги до радіообладнання і телекомунікаційного кінцевого (термінального) обладнання, процедуру оцінки відповідності такого обладнання, правила маркування та введення його в обіг.

Відповідно до п.7 вказаного Регламенту (який діяв на час проведення перевірки) введення в обіг пристроїв на території України дозволяється лише за умови дотримання вимог цього Технічного регламенту в разі належного встановлення, обслуговування та використання за призначенням таких пристроїв. Введення в обіг пристроїв без декларації про відповідність, оформленої згідно з додатком до цього Технічного регламенту, та національного знака відповідності, нанесеного згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2001 р. № 1599 «Про затвердження опису та правил застосування національного знака відповідності» (Офіційний вісник України, 2001 р., № 49, ст. 2188), забороняється.

Згідно з п.30 Технічного регламенту радіообладнання і телекомунікаційного кінцевого (термінального) обладнання затвердженого Постановою КМУ від 24.06.2009 року № 679 на пристроях, які відповідають усім визначеним для них вимогам, повинен бути нанесений національний знак відповідності, зазначений у пункті 7 цього Технічного регламенту. За нанесення національного знака відповідності відповідає виробник або уповноважена ним особа - резидент України чи постачальник.

У разі застосування процедури оцінки відповідності відповідно до пунктів 25, 26 або 27 цього Технічного регламенту до національного знака відповідності додається номер призначеного органу згідно з реєстром таких органів. Усі інші позначки, що можуть бути нанесені на пристрій, не повинні погіршувати видимість та розбірливість національного знака відповідності.

Національний знак відповідності наноситься на пристрій та/або на етикетку, тару, упаковку (у разі її наявності), експлуатаційну та товаросупровідну документацію тощо. Пристрій не повинен мати жодних позначок, які є подібними до національного знака відповідності та можуть ввести в оману щодо наявності або відсутності національного знака відповідності.

Таким чином з наведеного вбачається, що законодавець надав виробникам / постачальникам продукції право альтернативного вибору: або наносити знак відповідності безпосередньо на пристрій, або на упаковку такого пристрою, в разі її (упаковки) наявності.

Постанова Кабінету Міністрів України від 24.06.2009 р. № 679 втратила чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24.05.2017 р. № 355, проте згідно п. 3 вказаної постанови встановлено, що до 1 квітня 2019 р. не може бути заборонено або обмежено надання на ринку та введення в експлуатацію з причин невідповідності вимогам Технічного регламенту, затвердженого цією постановою, радіообладнання, яке введено в обіг до дня набрання чинності цією постановою та відповідає вимогам Технічного регламенту радіообладнання і телекомунікаційного кінцевого (термінального) обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2009 р. № 679 (Офіційний вісник України, 2009 р., №50, ст. 1705),Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 р. № 1077 (Офіційний вісник України, 2016 р., №2, ст. 72), Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 р. № 1067 (Офіційний вісник України, 2015 р., № 102, ст. 3526).

Вимоги стосовно захисту здоров`я та безпеки людей і свійських тварин та майна, яким повинно відповідати низьковольтне електричне обладнання (далі - електрообладнання) з метою надання його на ринку України встановлені Технічним регламентом низьковольтного електричного обладнання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1067 від 16.12.2015 (надалі - Технічний регламент № 1067).

Згідно із п.п. 42, 43 Технічного регламенту № 1067 знак відповідності технічним регламентам наноситься на електрообладнання або на його табличку з технічними даними таким чином, щоб він був видимим, розбірливим і незмивним. У разі коли це є неможливим або невиправданим через характер електрообладнання, знак відповідності технічним регламентам наноситься на пакування та на супровідні документи. Знак відповідності технічним регламентам наноситься перед введенням електрообладнання в обіг.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1077 від 16.12.2015 затверджено Технічний регламент з електромагнітної сумісності обладнання (надалі - Технічний регламент № 1077), який встановлює вимоги до обладнання з метою забезпечення надання на ринку України обладнання, яке відповідає належному рівню електромагнітної сумісності.

Пунктами 45, 46 Технічного регламенту № 1077 передбачено, що знак відповідності технічним регламентам наноситься на апаратуру або на її табличку з технічними даними таким чином, щоб він був видимим, розбірливим і незмивним. У разі неможливості або невиправданості через характер апаратури нанесення знака відповідності технічним регламентам він наноситься на пакування та супровідні документи. Знак відповідності технічним регламентам наноситься перед введенням апаратури в обіг.

З аналізу наведених норм вбачається, що якщо нанесення знака відповідності безпосередньо на пристрій не є виправданим з тих чи інших причин, виробник та/або постачальник може нанести такий знак на пакування, і це не буде порушенням вимог нанесення знака відповідності.

В свою чергу, постанова Кабінету Міністрів України від 29.11.2001 р. № 1599 «Про затвердження опису та правил застосування національного знака відповідності» втратила чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 р. № 1184 «Про затвердження форми, опису знака відповідності технічним регламентам, правил та умов його нанесення».

Згідно п. 1 Правил та умов нанесення знака відповідності технічним регламентам знак відповідності технічним регламентам наноситься на продукцію або на її табличку з технічними даними таким чином, щоб він був видимим, розбірливим і незмивним. У разі коли це є неможливим або невиправданим через характер продукції, знак відповідності наноситься на пакування та на супровідні документи, якщо такі документи передбачені відповідним технічним регламентом.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» відповідність введеної в обіг, наданої на ринку або введеної в експлуатацію в Україні продукції вимогам усіх чинних технічних регламентів, які застосовуються до такої продукції, є обов`язковою, за винятком випадків, визначених у зазначених технічних регламентах та статті 12 цього Закону.

Згідно ч. 1 ст. 29 Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» у випадках, визначених у технічних регламентах, які передбачають застосування процедур оцінки відповідності, на продукцію та/або на інші об`єкти, що визначені такими технічними регламентами (табличку з технічними даними, пакування, супровідні документи тощо), повинен наноситися знак відповідності технічним регламентам.

Нанесенням знака відповідності технічним регламентам на продукцію вважається також нанесення цього знака на будь-який інший, ніж сама продукція, об`єкт, який визначений у відповідному технічному регламенті.

Згідно ч. 5 ст. 30 Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» нанесення на продукцію інших маркувань, знаків або написів, які можуть вводити в оману третіх осіб щодо значення чи форми знака відповідності технічним регламентам, забороняється. Будь-яке інше маркування може бути нанесене на продукцію за умови, що це не вплине негативно на видимість, розбірливість та значення знака відповідності технічним регламентам.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» до особи, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, застосовуються штрафні санкції у разі: введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону), у тому числі нанесення знака відповідності технічним регламентам на продукцію, що не відповідає вимогам технічних регламентів, - у розмірі від п`ятисот до тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підтвердження відповідності продукції вимогам Технічних регламентів, позивачем надано наступні докази: декларації про відповідність продукції технічному регламенту радіообладнання і телекомунікаційного кінцевого термінального обладнання з додатком, сертифікат відповідності, висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про безпідставність встановлених в акті перевірки порушень, що призвело до прийняття протиправних рішень.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 та ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Згідно з вимогами ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За викладених обставин, відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів належним чином правомірності винесення постанов про накладення штрафних санкцій та рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28 серпня 2018 року (справа № 802/2236/17-а).

Враховуючи вищевикладене, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 6, 72-77, 139, 143, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Іноземного підприємства "І-АР-СІ" (04073, м. Київ, вул. Марка Вовчка, буд. 18-А, ) задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві № 04.1-1170, № 04.1-1171 від 18.09.2018 про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів.

Визнати протиправною та скасувати Постанову про накладення штрафних санкцій № 96 від 25.09.2018.

Присудити на користь Іноземного підприємства «І-АР-СІ» (04073, м.Київ, вул. Марка Вовчка, 18-А, ) судові витрати в сумі 5286,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві (03151, м. Київ, вул. Волинська, 12, ).

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги).

Суддя Н.Г. Вєкуа