Справа № 236/3398/19
Суддя: Саржевська І. В.
Дата ухвалення: 2019-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 236/3398/19

12 вересня 2019 року року Краснолиманський міський суд Донецької області в складі:

головуючої судді Саржевської І.В.,

при секретарі Вікторовій Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лиман адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до майстра лісу Дробишевського лісництва Державного підприємства «Лиманське лісове господарство» Колісника Андрія Віталійовича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення № 18 від 20.08.2019 року,

ВСТАНОВИВ:

30.08.2019 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до майстра лісу Дробишевського лісництва Державного підприємства «Лиманське лісове господарство» ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення № 18 від 20.08.2019 року.

Позивач повідомляє, що постановою майстра лісу Дробишевського лісництва Державного підприємства «Лиманське лісове господарство» Колісника А.В. від 30.08.2019 року відносно нього було застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 510,00 грн.. При цьому майстер лісу вбачав у діях позивача ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 65 КУпАП (незаконна порубка, пошкодження та знищення лісових культур і молодняка), у складеній ним постанові зазначив, що ОСОБА_1 «…спиляв ручною пилкою разом з громадянином ОСОБА_3 чотири сухостійних дерева та грузили в автомобільний причеп…».

Натомість ОСОБА_1 зазначає, що не скоював правопорушення, за яке його було притягнуто до відповідальності, не спилював будь-яких дерев та інших рослин у лісі, а лише збирав у лісі сухі дерева і розпилював їх на частини разом із ОСОБА_3 , в подальшому мав намір вивезти частини сухих дерев з лісу. Позивач упевнений в таких своїх діях, але заперечення ОСОБА_1 не були взяті до уваги майстром лісу при вирішенні питання щодо адміністративної відповідальності позивача. Також ОСОБА_1 вказує, що відповідач не роз`яснив йому права та обов`язки у відповідному провадженні, позбавив його можливості скористатись правовою допомогою. ОСОБА_1 звертає увагу суду на те, що у оскаржуваній постанові не повно викладені обставини події можливого правопорушення, відсутні відомості щодо дати, часу, місця такої події. Крім того, на думку позивача, адміністративне стягнення до нього взагалі не може бути застосоване, оскільки на час складання майстром лісу відповідної постанови сплинув процесуальний строк, ви значений ч.5 ст. 38 КУпАП.

Як вважає позивач, у даному випадку відсутній склад адміністративного правопорушення, тому дії майстра лісу щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є неправомірними. Позивач просить суд скасувати постанову майстра лісу від 20.08.2019 року у справі про адміністративне правопорушення, закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Позивач та відповідач були належним чином повідомлені судом про дату, час та місце розгляду справи. Позивач не повідомляв про врегулювання публічно-правового спору між ним та суб`єктом владних повноважень у позасудовий спосіб. Відповідачем до суду було надано 11.09.2019 року заяву про відкладення судового розгляду справи. Однак в ухвалі судді від 02.09.2019 року згідно зі ст. 257 КАС України було вирішено питання про розгляд справи № 236/3398/19 за правилами спрощеного позовного провадження, натомість відповідачем не була подана до суду заява із запереченнями проти такого порядку розгляду справи, що позбавляє відповідача можливості заявляти про відкладення судового розгляду справи. Відтак, суд здійснює розгляд справи за наявними у ній матеріалами за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач не надав відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 .. Відтак, суд здійснює розгляд справи за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали адміністративної справи № 236/3398/19, суд дійшов таких висновків.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Красний Лиман Донецької області, є громадянином України, внесений до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5-7).

Як вбачається із копії документа, наданого ОСОБА_1 до суду, постановою майстра лісу Дробишевського лісництва Державного підприємства «Лиманське лісове господарство» ОСОБА_2 . позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 65 КУпАП, відносно нього було застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 510,00 грн. (а.с.11). При цьому майстер лісу вбачав у діях позивача ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 65 КУпАП, зазначив у постанові, що ОСОБА_1 «…спиляв ручною пилкою разом з громадянином ОСОБА_3 чотири сухостійних дерева та грузили в автомобільний причеп…».

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Органи державної влади, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Основного Закону).

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом рішення та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Відповідно до ч.1 ст. 286 КАС України адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішуються місцевими загальними судами як адміністративними судами.

Згідно зі ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до КАС, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ст. 77 КАС України).

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 (справа № 1-34/2010) дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Одним із найважливіших принципів, що істотно впливає на правове становище громадянина в демократичному суспільстві є дотримання презумпції невинуватості - правового принципу, за яким щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством, і встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили.

Принцип презумпції невинуватості в адміністративному процесі має чимало характерних ознак, одними з найбільш істотними з яких є, зокрема, віднесення права визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення до компетенції тільки уповноважених законом суб`єктів, а також фіксація офіційного визнання вини особи у відповідному процесуальному документі - постанові у справі про адміністративне правопорушення, яка набула чинності. Особа вважається невинуватою у вчиненні адміністративного або дисциплінарного проступку, доки її вина не буде доведена у передбаченому законом порядку і зафіксована постановою, що набула чинності, чи рішенням у справі.

За правилами ст. 241 КУпАП центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства розглядає справи про адміністративні правопорушення розглядає справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені статтями 49, 63-70, 73, 75, 77, 188-5 цього Кодексу. Від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівник центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, його заступники, головні лісничі, старші інженери та інженери, командири авіаланок, старші льотчики-спостерігачі та льотчики-спостерігачі баз авіаційної охорони лісів, лісничі, помічники лісничих, майстри лісу.

Норми ч.1 ст. 65 КУпАП встановлюють адміністративну відповідальність за незаконну порубку і пошкодження дерев або чагарників; перевезення, зберігання незаконно зрубаних дерев або чагарників; знищення або пошкодження лісових культур, сіянців або саджанців у лісових розсадниках і на плантаціях, а також молодняка природного походження і самосіву на площах, призначених під лісовідновлення - у виді накладення штрафу на громадян від тридцяти до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від ста п`ятдесяти до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В розглядуваній справі відповідач не виконав покладеного на суб`єкта владних повноважень обов`язку щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч.2 ст. 77 КАС України). Зокрема, відповідачем не доведено, що подія правопорушення, котре ставиться в вину ОСОБА_1 , дійсно мала місце, не було спростовано твердження позивача про те, що він не спилював будь-яких дерев та інших рослин у лісі, а лише збирав у лісі сухі дерева і розпилював їх на частини разом із ОСОБА_3 , в подальшому мав намір вивезти частини сухих дерев з лісу.

Згідно зі ст. 245 КУпАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису.

Отже, вчинення правопорушення, за яке особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, має бути підтверджено доказами. Натомість в оскаржуваній постанові відсутні пояснення порушника щодо обставин справи, відсутня оцінка працівником поліції заперечень ОСОБА_1 з приводу невиконання ним вимог лісового законодавства. В оскаржуваній постанові не повно викладені обставини події можливого правопорушення, відсутні відомості щодо дати, часу, місця такої події (хоча норми ч.2 ст. 283 КУпАП передбачають обов`язкову наявність у постанові опису обставин, установлених під час розгляду справи). Наведене свідчить про одностороннє, неповне з`ясування обставин справи майстром лісу при складанні оспорюваної постанови.

Ст.7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи). Цих послідовних дій не дотримався майстер лісу при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .. Зокрема, до початку розгляду справи працівником поліції не були роз`яснені ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 268 КУпАП, ст. ст. 55,59 63 Конституції України. Внаслідок цього позивач був позбавлений знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права тощо.

Це зумовлює критичну оцінку судом матеріалів про адміністративне правопорушення як таких, що порушують гарантоване Конституцією України та міжнародно-правовими документами суб`єктивне право особи на захист від висунутого обвинувачення, тому такими матеріалами не може бути обґрунтовано висновок про вину особи у скоєнні відповідного правопорушення.

Крім того, з матеріалів справи вбачається наявність обставин, які виключають здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення. Зокрема, відповідно до ст. 38 КУпАП, за загальним правилом, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення. У разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження (ч.5 ст. 38 КУпАП).

Згідно із постановою старшого слідчого Лиманського відділення поліції Слов`янського ВП ГУ НП у Донецькій області капітана поліції Єфімчука С.В. від 18.06.2019 року, кримінальне провадження № за ЄРДР 20000094 від 08.02.2019 року (відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , попередня правова кваліфікація події - ч.1 ст. 246 КК України) було закрито у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, копії матеріалів були направлені слідчим до ДП «Лиманське лісове господарство» для вирішення питання про притягнення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності (а.с. 8-10).

ОСОБА_1 вчинив діяння, щодо якого складено протокол у справі про адміністративне правопорушення, 08.02.2019 року, рішення про закриття кримінального провадження було прийняте слідчим 18.06.2019 року, на час розгляду майстром лісу Дробишевського лісництва Державного підприємства «Лиманське лісове господарство» ОСОБА_2 . матеріалів про адміністративне правопорушення визначений законом строк накладення адміністративного стягнень за вчинення правопорушення вже сплинув.

Згідно із ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

У зв`язку зі спливом строку накладення адміністративного стягнення ОСОБА_1 слід було звільнити від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 65 КУпАП, провадження по справі слід було закрити, однак цього не було вчинено відповідачем.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, в тому числі,скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення, що є, на думку суду, належним способом захисту прав позивача, оскільки в повній мірі поновлює його права.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд зазначає про таке.

Згідно зі ст. 132 КАС України судовий збір віднесено до складу судових витрат.

Вимоги позивача за своєю сутністю стосуються оскарження постанови правозастосовного органу у справі про адміністративне правопорушення. У постанові Верховного Суду України від 13.12.2016 року у справі № 21-1410а16 висловлена правова позиція, згідно з якою у справах про оскарження постанов про адміністративні правопорушення у розумінні положень ст.ст. 287,288 КУпАП, ст.ст. 2,3,4 Закону України «Про судовий збір» позивач звільняється від сплати судового збору.

Згідно із ч.5 ст. 139 КАС України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, судові витрати у справі слід компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 62, 64, 68 Конституції України, ст.ст. 2, 5, 6, 7, 19, 132, 139, 241, 242, 243, 244, 245, 286 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до майстра лісу Дробишевського лісництва Державного підприємства «Лиманське лісове господарство» Колісника Андрія Віталійовича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення № 18 від 20.08.2019 року - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову майстра лісу Дробишевського лісництва Державного підприємства «Лиманське лісове господарство» Колісника Андрія Віталійовича у справі про адміністративне правопорушення № 18 від 20.08.2019 року, якою було притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) на підставі ч.1 ст. 65КУпАП та застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 510,00 грн.. Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Судові витрати у справі компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Краснолиманський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення такого рішення.

Суддя -