Справа № 300/1023/19
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2019-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2019 рокуЛьвів№ 857/7210/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Кухтея Р. В., Шевчук С. М.;

за участю секретаря судового засідання Джули В. М.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області в особі Відділу примусового виконання рішень та Департаменту містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 червня 2019 року в справі № 300/1023/19 (головуючий суддя Чуприна О. В., м. Івано-Франківськ) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Розважально-відпочинковий центр "Гаразд" до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області в особі Відділу примусового виконання рішень, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Департамент містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Розважально-відпочинковий центр "Гаразд" звернулося в Івано-Франківський окружний адміністративний суд із адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області в особі Відділу примусового виконання рішень про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №57456644 від 29.03.2019

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що закінчення виконавчого провадження після внесення подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до кримінальної відповідальності з підстав, визначених абзацом 3 пункту 3 статті 63 коментованого Закону, є можливим лише в тому випадку, коли вжито всіх можливих заходів щодо виконання рішення суду та встановлення неможливості такого виконання, тобто встановлення того факту, що механізми та інструменти, якими закон наділяє виконавця при виконанні рішень про зобов`язання боржника особисто вчинити певні дії, є вичерпаними. Однак, головний державний виконавець дійшов передчасного висновку про неможливість виконання рішення суду боржником та винесено оскаржувану постанову, незважаючи на поступлення останньому від Департаменту містобудування, архітектури та культурної спадщини міської ради ще в грудні 2018 року інформації про можливість виконання рішення суду іншими суб`єктами владних повноважень, зокрема, виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради і новоствореним Управлінням архітектури, дизайну та містобудівної діяльності Івано-Франківської міської ради, як відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури, яким рішенням міської ради від 14.12.2018 за №383-22 передано функції по видачі містобудівних умов і обмежень.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 червня 2019 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Пищ Мар`яни Степанівни від 29.03.2019 про закінчення виконавчого провадження ВП №57456644 з примусового виконання виконавчого листа №809/721/18, виданого 17.10.2018 Івано-Франківським окружним адміністративним судом.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідачем - Управлінням державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області в особі Відділу примусового виконання рішень подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Також апеляційну скаргу подано Департаментом містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області в особі Відділу примусового виконання рішень вказано, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом порушено норми матеріального права та неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а обставини, які мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими були недоведеними належними та допустимими доказами, внаслідок чого оскаржуване рішення повинно бути скасоване. Також вказано, що головний державний виконавець після накладення на боржника двох штрафів в межах статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" у спосіб та порядок, визначений абзацом 3 частини 3 статті 63 даного Закону, після внесення до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та у зв`язку із неможливістю виконати судове рішення без участі останнього, правомірно виніс постанову про закінчення виконавчого провадження. Іншого способу і порядку вчинення виконавчих дій щодо примусового виконання виконавчого документа за спірних обставин Закон України "Про виконавче провадження" не передбачає.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Департаменту містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради вказано, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом порушено норми матеріального права та неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а обставини, які мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими були недоведеними належними та допустимими доказами, внаслідок чого оскаржуване рішення повинно бути скасоване. Також зазначено, що рішення суду неможливо виконати без участі боржника, відтак державний виконавець вірно та на підставі норм чинного законодавства виніс постанову про закінчення виконавчого провадження.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, тому відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів не знаходить підстав для їхнього задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Встановлено, що на виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2018 у справі №876/6445/18 Івано-Франківським окружним адміністративним судом 17.10.2018 видано виконавчий лист №809/721/18 про зобов`язання Департаменту містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради надати Товариству з обмеженою відповідальністю "Розважально-відпочинковий центр "Гаразд" містобудівні умови та обмеження на об`єкт, який розташований за адресою Південний бульвар, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, площею 4 га (том І а.с.71).

Позивач, 18.10.2018 звернувся із заявою №17/10-2 від 17.10.2018 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області щодо виконання вищевказаного виконавчого листа Івано-Франківського окружного адміністративного суду №809/721/18 (том І а.с.70).

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Пищ М.С. від 19.10.2018 відкрито виконавче провадження за №57456644 з примусового виконання вищевказаного рішення суду і надано боржнику строк 10 робочих днів на його виконання (том І а.с.72).

07.11.2018, після наданого строку, головним державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу, оскільки рішення суду боржником не виконано (том І а.с.73).

Головним державним виконавцем 17.12.2018 вдруге винесено постанову про накладення штрафу за повторне невиконання рішення суду без поважних причин (том І а.с.74).

Як зазначив позивач у позовній заяві, Департамент містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради оскаржував вказані вище постанови про накладення штрафу.

В подальшому, головний державний виконавець, у зв`язку із невиконанням боржником рішення суду, 18.01.2019 звернувся до Івано-Франківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області з повідомленням №04.1-25/55 від 14.01.2019 про вчинення боржником кримінального правопорушення (том І а.с.75-77).

Після чого, 29.03.2019 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області на підставі пункту 11 частини 1 статті 39, статті 40 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №57456644 з виконання вказаного виконавчого листа №809/721/18, виданого Івано-Франківським окружним адміністративним судом 17.10.2018 (а.с.23).

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

За змістом положень частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 за №1404-VІІІ (надалі по тексту також Закон №1404-VІІІ) відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, серед яких виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Як слідує із змісту оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження, остання прийнята у відповідності до пункту 11 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження".

Так, у відповідності до частин 1, 2 статті 63 Закону №1404-VІІІ, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною 6 статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно статті 75 Закону №1404-VІІІ, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Встановлено, що головний державний виконавець, у зв`язку з невиконанням Департаментом містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2018, виніс постанову про накладення штрафу від 07.11.2018, та в подальшому за повторне невиконання боржником рішення суду без поважних причин, винесено постанову про накладення штрафу від 17.12.2018, такі дії головного державного виконавця і винесені ним постанови, вчинені з метою належного, своєчасного виконання рішення суду та відповідають вищенаведеним нормам Закону України "Про виконавче провадження".

Разом з тим, під час здійснення коментованих заходів з примусового виконання у виконавчому провадженні №57456644, листом боржника від 17.12.2018 за №292/31.1-15/07в повідомлено головного державного виконавця про припинення діяльності Департаменту містобудування, архітектури та культурної спадщини міської ради на підставі рішення сесії Івано-Франківської міської ради (сьомого скликання) від 14.12.2018 (том І а.с.102).

Так, згідно пункту 1 рішення сесії Івано-Франківської міської ради (сьомого скликання) від 14.12.2018 за №383-22 (том І а.с.103, том ІІ а.с.89-90), припинено Департамент містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради (), який знаходиться за адресою м. Івано-Франківськ вул. Незалежності, 9, шляхом його ліквідації. Пунктами 5 і 6 такого рішення від 14.12.2018, а також рішення міської ради від 29.12.2018 за №392-22/1 (http://www.namvk.if.ua/dt/307623/) вирішено створити Управління архітектури, дизайну та містобудівної діяльності Івано-Франківської міської ради, та затверджено Положення про Управління архітектури, дизайну та містобудівної діяльності Івано-Франківської міської ради (надалі по тексту також Положення).

На виконання вимоги головного державного виконавця №2388 від 22.12.2018, Департамент містобудування, архітектури та культурної спадщини міської ради 04.01.2019 подав до відповідача відповідь-лист від 29.12.2018 за №311/31.1-15/14в, в якому обґрунтував причини невиконання рішення з наступних причин і обставин (том ІІ а.с.98-99).

Повідомлено, що, окрім ліквідації боржника без визначення правонаступника, відповідно до пункту 1.5 Положення, затвердженого рішенням сесії міської ради від 14.12.2018 за №383-22, новостворене Управління архітектури, дизайну та містобудівної діяльності Івано-Франківської міської ради є спеціально уповноваженим органом з питань містобудування, архітектури Івано-Франківської міської ради, крім видачі містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва.

Разом з тим, відповідно до того ж пункту Положення, виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради є уповноваженим органом містобудування та архітектури з питань видачі містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва.

Управління архітектури, дизайну та містобудівної діяльності Івано-Франківської міської ради надає суб`єктам містобудівної діяльності у встановленому порядку містобудівні умови та обмеження забудови земельних ділянок (підпункт 2.3.1. пункту 2.1 Положення). За приписами підпункту 2.6.8. пункту 2.6 Положення Управління готує проекти рішень на розгляд виконавчого комітету міської ради щодо видачі містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва. Головний архітектор міста підписує видані на підставі рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва, а начальник Управляння видає наказ про їх затвердження (том І а.с.95, 98).

Дане рішення сесії Івано-Франківської міської ради (сьомого скликання) від 14.12.2018 за №383-22 опубліковано на офіційному веб-сайті Івано-Франківської міської ради 18.12.2018, підтвердженням чого є витяг з інформаційної системи "Нормативні акти Івано-Франківської міської ради", наявним в матеріалах справи (том І а.с.91-92).

Отже, з наведеного слідує, що відповідачу під час здійснення виконавчого провадження №57456644 і на момент винесення 29.03.2019 головним державним виконавцем постанови про його закінчення, було відомо про відсутність з грудня 2018 року у Департаменту містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради () належних повноважень на виконання судового рішення. В свою чергу, відповідачу також стало достовірно відомо про існування інших відповідних уповноважених органів містобудування та архітектури, до компетенції яких міською радою віднесено виконання функцій із видачі містобудівних умов і обмежень як складової частини вихідних даних в розумінні частини 3, 6 статті 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Згідно частини 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до положень частини 3 статті 63 Закону №1404-VІІІ виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною 2 цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Отже, закінчення виконавчого провадження після внесення подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності є наслідком вжиття всіх можливих заходів щодо виконання рішення суду та встановлення неможливості такого виконання, тобто встановлення того факту, що механізми та інструменти, якими закон наділяє виконавця при виконанні рішень про зобов`язання боржника особисто вчинити певні дії, є вичерпаними.

Тобто, лише після вичерпання усіх наданих законом можливих засобів щодо виконання судового рішення, виконавець повідомляє про вчинення кримінального порушення та може закінчити виконавче провадження, у зв`язку з чим досягається мета судового рішення поновлення права особи за допомогою певних інструментів, якими володіє виключно держава, і не може володіти особа.

Аналогічна правова позиція висвітлена у постанові Верховного Суду від 20.02.2018 у справі №6/521.

Якщо у держаного виконавця залишаються засоби, способи і можливість, визначені Законом №1404-VІІІ для продовження вчинення виконавчих дій щодо виконання рішення суду навіть без участі боржника, на переконання суду у даній справі, провадження не може бути закінченим.

Щодо доводів про те, що державний виконавець у спірних правовідносинах не має права самостійно звертатися до суду з ініціативою про заміну сторони виконавчого провадження, суд відзначає наступне.

Відповідно до частини 5 статті 15 Закону України "Про виконавче провадження", у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Вказана норма Закону визначає можливість виконавця звертатися до суду саме із заявою про заміну сторони, проте виключно з ініціативи сторони такого провадження чи інших зацікавлених осіб.

Обставини справи свідчать, що ні стягувач, ні боржник, ні будь хто інший таких звернень до відповідача в термін до 29.03.2019 не подавав.

Разом з тим, за приписами частини 1 статті 379 КАС України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Тобто, процесуальний закон як спеціальна норма права надає державному виконавцю самостійне право на звернення до суду не із заявою, а іншим документом поданням, в якому державний виконавець, за наявності достатніх підстав, ставить питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Слід відмітити, що відповідно до частин 3, 6 статті 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника.

Як свідчить Положення, затверджене рішенням сесії міської ради від 14.12.2018 за №383-22, саме Управління архітектури, дизайну та містобудівної діяльності Івано-Франківської міської ради є спеціально уповноваженим органом з питань містобудування та архітектури Івано-Франківської міської ради, крім видачі містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва.

При цьому, виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради є уповноваженим органом містобудування та архітектури з питань видачі саме містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва.

Отже, на момент прийняття головним державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №57456644 від 29.03.2019, функціонували два уповноважені органи з питань містобудування та архітектури Івано-Франківської міської ради, зокрема, Управління архітектури, дизайну та містобудівної діяльності Івано-Франківської міської ради та виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради, і про таку обставину відповідачу було відомо.

Проте, незважаючи на вказані норми права та встановлені обставини, головний державний виконавець, якому було відомо про існування уповноважених органів з питань містобудування та архітектури, які, в силу наділених повноважень, мають право видавати дозвільний документ, мова про який йдеться у виконавчому листі, виніс постанову про закінчення виконавчого провадження.

Встановлені обставини свідчать про невжиття відповідачем усіх передбачених законом засобів для виконання рішення суду.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що постанова відповідача від 29.03.2019 про закінчення виконавчого провадження №57456644 з примусового виконання виконавчого листа №809/721/18, виданого 17.10.2018 Івано-Франківським окружним адміністративним судом, є передчасною та підлягає скасуванню.

Згідно з ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог, доводи апеляційних скарг висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись статтями 229, 241, 250, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області в особі Відділу примусового виконання рішень та Департаменту містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 червня 2019 року в справі № 300/1023/19 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено 17 вересня 2019 року.