Справа № 1.380.2019.001309
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2019-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 рокуЛьвів№ 857/8437/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Обрізка І.М., Хобор Р.Б.,

з участю секретаря судових засідань Гром І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 04 липня 2019 року у справі за його позовом до міського голови міста Миколаєва Львівської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Миколаївська міська рада Львівської області про визнання неправомірними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

суддя у І інстанції Качур Р.П.,

час ухвалення рішення 10 год 42 хв,

місце ухвалення рішення м. Львів

дата складення повного тексту рішення 09 липня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив:

визнати неправомірними дії міського голови міста Миколаєва Львівської області (далі Міський голова) щодо підписання договору на вивезення сміття з ТОВ «Інвестиційна компанія «Екотех»;

визнати неправомірною бездіяльність Міського голови щодо невжиття заходів для збереження навколишнього середовища та безпеки жителів міста Миколаєва Львівської області;

визнати неправомірними дії відповідача щодо невключення до порядку денного сесії Миколаївської міської ради Львівської області (далі Рада) 31 січня 2019 року проекту рішення «Про дострокове припинення повноважень міського голови» та зобов`язати його включити до порядку денного Ради цей проект рішення після набрання рішенням суду законної сили.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 04 липня 2019 року у справі № 1.380.2019.001309 провадження у адміністративній справі було закрито з огляду на те, що у спірних правовідносинах Міський голова не діяв як суб`єкт владних повноважень, оскільки після укладення договору із ТОВ «Інвестиційна компанія «Екотех» виникли приватноправові відносини і у цій частині вирішення спору належить до юрисдикції цивільних судів. Окрім того, суд послався на відсутність у позивача права на звернення до адміністративного суду із таким позовом.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказану ухвалу від 04 липня 2019 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції помилково дійшов до висновку про порушення приватного права позивача, оскільки відносини між ним та відповідачем носять публічно-правовий характер. Наполягає на тому, що всі заявлені позовні вимоги випливають із неправомірності укладення Міським головою договору на вивезення сміття із ТОВ «Інвестиційна компанія «Екотех» і суд помилково встановив, що відповідачем у відносинах щодо підписання вказаного договору не здійснюватись управлінські розпорядчі функції. Одночасно стверджує, що договір на вивезення відходів має ознаки саме адміністративного договору, а не господарського чи цивільного, так як Міський голова при вчиненні дій, які позивач вважає неправомірними, виступав як представник органу публічної влади та здійснював владні управлінські функції.

Одночасно вважає, що судом першої інстанції не досліджувались докази, не аналізувались обставини справи, а посилання на практику Великої Палати Верховного Суду є безпідставним, оскільки вона стосується інших правовідносин.

Позивач ОСОБА_1 у ході апеляційного розгляду підтримав вимоги, викладені у апеляційній скарзі. Просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду по суті.

Інші учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, на виклик апеляційного суду не прибули що відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із такого.

Відповідно до приписів частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі:

1) якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства;

2) якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом;

3) якщо сторони досягли примирення;

4) якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав;

5) у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою фізичної особи або припинення юридичної особи, за винятком суб`єкта владних повноважень, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва;

6) щодо оскарження нормативно-правових актів суб`єктів владних повноважень чи окремих їх положень, якщо оскаржуваний нормативно-правовий акт або відповідні його положення визнано протиправними і нечинними рішенням суду, яке набрало законної сили;

7) щодо оскарження індивідуальних актів та дій суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані акти та дії суб`єкта владних повноважень було змінено або скасовано рішенням суду, яке набрало законної сили;

8) щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Як безспірно встановлено судом першої інстанції, позивач ОСОБА_2 звернувся до адміністративного суду із даним позовом у якості представника інтересів територіальної громади м. Миколаєва Львівської області з огляду на наявність у нього статусу депутата Ради. Свої позовні вимоги від обґрунтовував неналежним виконанням Міським головою своїх повноважень внаслідок підписання договору щодо вивезення сміття із ТОВ «Інвестиційна компанія «Екотех» без відповідних повноважень, що призвело до вивезення сміття на сміттєзвалище, облаштоване на території міста, та виникнення загрози екологічній безпеці його мешканців.

Закриваючи провадження у даній адміністративній справі на підставі приписів пункту 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки наявністю у основі даного спору приватноправових відносини, пов`язаних із укладенням відповідачем договору на вивіз сміття із ТОВ «Інвестиційна компанія «Екотех», що передбачає його вирішення за правилами цивільного судочинства.

Разом із тим, матеріали справи не містять будь-яких доказів про наявність укладеного із ТОВ «Інвестиційна компанія «Екотех» договору щодо вивозу сміття, який би був підписаний відповідачем Міським головою від імені Ради, що позбавляє можливості об`єктивно оцінити фактичні обставини та надати їм належну правову оцінку.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, при прийнятті оскаржуваної ухвали у суду першої інстанції не було належних правових та фактичних підстав для висновку про наявність будь-яких приватноправових відносин у основі даного спору, що свідчить про його передчасність та необґрунтованість.

Частиною 1 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до приписів частини 2 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (частина 2 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно із частиною 1 статті 320 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Підсумовуючи викладене, на думку апеляційного суду, при закритті провадження у адміністративній справі суд першої інстанції допустив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та їх недоведеність. Відтак, оскаржуване судове рішення не можна вважати законним та обґрунтованим, а отже його слід скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 310, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 04 липня 2019 року у справі № 1.380.2019.001309 та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді І. М. Обрізко
Р. Б. Хобор
Постанова у повному обсязі складена 12 вересня 2019 року.