Справа № 320/2296/19
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2019-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2019 року № 320/2296/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Фірма Каре» до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування наказу,

о б с т а в и н и с п р а в и:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приватного підприємства «Фірма Каре» (далі - позивач або ПП «Фірма Каре») до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (далі - відповідач або ГУ ДФС у Київській області), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати наказ № 923 від 26 квітня 2019 року, винесений Головним управлінням Державної фіскальної служби у Київській області про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Приватного підприємства «Фірма Каре».

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржуваний наказ є таким, що прийнятий з порушенням вимог законодавства України, тому є протиправним та підлягає скасуванню. Зокрема, позивач посилається на невручення платнику податків до початку проведення зазначеної перевірки копії наказу про проведення документальної позапланової перевірки, також, в порушення норм податкового законодавства, в письмовому запиті, що передував оскаржуваному наказу, не зазначено конкретного переліку документів та інформації, які витребовувалися від платника, що унеможливило належно виконати вимоги даного запиту.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13 травня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи та призначено судове засідання.

03 червня 2019 року представником відповідача через службу діловодства суду подано відзив на позовну заяву, в якому в задоволенні адміністративного позову просив відмовити в повному обсязі. Стверджує, що оскаржуваний наказ від 26.04.2019 № 923 не був вручений платнику податків - ПП «Фірма Каре» та документальна позапланова виїзна перевірка, в свою чергу, не була розпочата. З цих підстав, оскаржуваний наказ № 923 від 26.04.2019 вичерпав свою дію та не був реалізований.

12 червня 2019 року від представника позивача через службу діловодства суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивачем зазначено, що наказ може мати негативні наслідки для господарської діяльності підприємства, оскільки може бути накладено арешт на активи підприємства у зв`язку з неможливістю проведення перевірки.

26 червня 2019 року від представника відповідача через службу діловодства суду надійшло заперечення на відповідь на відзив, в якому представник відповідача наполягав на тому, що оскаржуваний наказ не був вручений платнику податків та документальна позапланова виїзна перевірка, в свою чергу, не була розпочата, як наслідок, оскаржуваний наказ вичерпав свою дію та не був реалізований.

05 липня 2019 року від представника позивача через службу діловодства суду надійшли додаткові пояснення, в яких позивач зазначає, що згідно норм податкового законодавства та Кодексу адміністративного судочинства України право на судовий захист пов`язане із самою протиправністю оскаржуваного рішення, і не ставиться в залежність від наслідків його реалізації, а тому, посилання представника відповідача на те, що оскаржуваний наказ вичерпав свою дію є безпідставним.

09 липня 2019 року від представників позивача та відповідача надійшли клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 194 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

в с т а н о в и в:

06 лютого 2019 року ПП «Фірма Каре» у відділенні ДППЗ «Укрпошта» отримало письмовий запит вих. № 3211/10/10-36-14-14 від 30.01.2019 про подання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження щодо господарських операцій по взаємовідносинах з ТОВ «ЛІОН ЛАЙТ» та ТОВ «МЕЛІН ТОРГ».

У відповідь на вказаний запит, підприємство позивача своїм листом вих. № 11 від 18.02.2019 направило на адресу контролюючого органу належним чином завірені копії документів, які підтверджують фінансово-господарські відносини підприємства позивача з вказаними вище контрагентами.

19 березня 2019 року ПП «Фірма Каре» у відділенні ДППЗ «Укрпошта» отримало письмовий запит вих. № 9243/10/10-36-14-14 від 14.03.2019 про подання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження щодо господарських операцій по взаємовідносинах з ТОВ «ПЛАТІНУМ ХОЛД» та ТОВ «СОЛТ КО».

У відповідь на вказаний запит, підприємство позивача своїм листом вих. № 01/04/2019 від 01.04.2019 повідомило відповідача про відсутність правових підстав для надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень).

26 квітня 2019 року ГУ ДФС у Київській області винесено наказ № 923, яким на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України було призначено провести документальну позапланову виїзну перевірку ПП «Фірма Каре» з 06.05.2019, тривалістю 5 робочих днів, з метою встановлення дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «ЛІОН ЛАЙТ» за період з 01.09.2018 по 30.09.2018 та з ТОВ «МЕЛІН ТОРГ» за період з 01.09.2018 по 30.09.2018 та з ТОВ «ПЛАТІНУМ ХОЛД» за період з 01.11.2018 по 30.11.2018.

Не погоджуючись із наказом про проведення документальної позапланової виїзної перевірки, позивач звернувся із відповідним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами у справі, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, з урахуванням встановлених обставин, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Статтею 62 ПК України передбачено, що податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно із пп. 20.1.3 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право отримувати безоплатно від державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій усіх форм власності та їх посадових осіб, у тому числі від органів, які забезпечують ведення відповідних державних реєстрів (кадастрів), інформацію, документи і матеріали.

Пунктом 73.3 ст. 73 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити:

1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує;

2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;

3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу «витягнутої руки» під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом;

3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;

4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків:

податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування;

акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної;

5) у разі проведення зустрічної звірки;

6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Запит вважається належним чином врученим, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Згідно із пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, якщо виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Відповідно до п.12 Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1245 від 27.12.2010, письмовий запит про подання інформації надсилається суб`єкту інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:

- виявлення за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, фактів, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері протидії легалізації (відмиванню) доходів, отриманих злочинним шляхом, та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби;

- виникнення потреби у визначенні рівня звичайних цін на товари

(роботи, послуги) під час проведення перевірок;

- виявлення недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;

- подання щодо платника податків скарги про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про порушення правил заповнення податкової накладної;

- проведення зустрічної звірки;

- в інших випадках, визначених Податковим кодексом України.

Отже, з наведеного вбачається, що виявлення недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, є достатньою підставою для звернення контролюючого органу із запитом про подання інформації. При цьому, такий запит повинен містити інформацію, яка підтверджує недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків.

Положення цього пункту Порядку, узгоджується з п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України, яким також встановлено, що у разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим - п`ятим цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.

Виходячи з аналізу наведених норм, вимоги, які висуваються до змісту запиту, є нормативно визначеними і розширеному тлумаченню не підлягають.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.01.2019 у справі №813/932/17.

Як вбачається із тексту письмового запиту контролюючого органу (вих. № 3211/10/10-36-14-14 від 30.01.2019), підставою для його надсилання стала виявлена суб`єктом владних повноважень недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків - ПП «Фірма Каре» по взаємовідносинах з підприємствами-постачальниками ТОВ «ЛІОН ЛАЙТ» та ТОВ «МЕЛІН ТОРГ» за вересень 2018 року, що свідчить про недотримання ПП «Фірма Каре» норм пп. «а» п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 та п. 201.10 ст. 201 ПК України, а також норм Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 (із змінами та доповненнями), зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704 та ін. чинного законодавства України.

У відповідь на вказаний запит, ПП «Фірма Каре» в підтвердження фінансово-господарських відносин із вказаними вище контрагентами направило на адресу контролюючого органу належним чином завірені копії документів.

Таким чином, вимога контролюючого органу про надання копій первинних, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують господарські відносини, вид, осяг і якість операцій та розрахунків, що здійснювалися з платником податків ТОВ «ЛІОН ЛАЙТ» та ТОВ «МЕЛІН ТОРГ» за вересень 2018 року, підприємством позивача виконана в повному обсязі.

Разом з тим, незважаючи на подання позивачем інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження щодо господарських операцій по взаємовідносинах з вказаними вище контрагентами, контролюючий орган на одну із підстав проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП «Фірма Каре» посилається в оскаржуваному наказі на пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України, що є протиправним.

При цьому, факти, які свідчать про недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, можуть бути підставою для проведення перевірки лише у випадку, коли сумніви не усунуті наданими поясненнями та документальними підтвердженнями.

За таких обставин у контролюючого органу є право на оцінку пояснень і їх документальних підтверджень. Якщо ці пояснення не обґрунтовані або документально не підтверджені, перевірка може бути призначена.

Суб`єкт господарювання має право не погодитися з рішенням про призначення перевірки і оспорити його у суді. У такому спорі суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести обґрунтованість свого рішення з посиланням на недоліки пояснень суб`єкта господарювання та їх документальне обґрунтування.

З дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. Невиконання вимог пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Наведена правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 27.01.2015 у справі №21-425а14, а також Верховним Судом в постанові від 14.03.2018 у справі №810/1923/17.

Також суд звертає увагу на те, що відповідно до оскаржуваного наказу перевірці підлягають взаємовідносини позивача з ТОВ «ЛІОН ЛАЙТ» за період з 01.09.2018 по 30.09.2018 та з ТОВ «МЕЛІН ТОРГ» за період з 01.09.2018 по 30.09.2018 та з ТОВ «ПЛАТІНУМ ХОЛД» за період з 01.11.2018 по 30.11.2018. Однак, інформацію про взаємовідносини з вказаними підприємствам відповідач запитував двома різними запитами. Так, відповідач запитом №3211/10/10-36-14-14 від 30.01.2019 просив надати інформацію щодо господарських операцій по взаємовідносинах з ТОВ «ЛІОН ЛАЙТ» та ТОВ «МЕЛІН ТОРГ», а запитом №9243/10/10-36-14-14 від 14.03.2019 просив надати інформацію щодо господарських операцій по взаємовідносинах з ТОВ «ПЛАТІНУМ ХОЛД» та ТОВ «СОЛТ КО».

Отримання відповіді від позивача на запит від №3211/10/10-36-14-14 від 30.01.2019 із наданням копій підтверджуючих документів по взаємовідносинах з ТОВ «ЛІОН ЛАЙТ» та ТОВ «МЕЛІН ТОРГ» відповідачем не заперечується. Позаяк доводи відповідача у запереченнях на відповідь на відзив про те, що документи надані не у повному обсязі, а відтак запит проігноровано, судом не приймаються до уваги оскільки є суперечливим. Крім того, контролюючим органом не визначено, які виявлені обставини не підтверджуються наданими платником документами.

У відзиві на позовну заяву, в обґрунтування правомірності призначення перевірки, відповідач вказує на те, що позивачем не надано відповіді на запит №9243/10/10-36-14-14 від 14.03.2019 щодо господарських операцій по взаємовідносинах з ТОВ «ПЛАТІНУМ ХОЛД» та ТОВ «СОЛТ КО». Водночас,як вже було вказано, за змістом оскаржуваного наказу перевірці підлягають взаємовідносини позивача з ТОВ «ЛІОН ЛАЙТ» за період з 01.09.2018 по 30.09.2018 та з ТОВ «МЕЛІН ТОРГ» за період з 01.09.2018 по 30.09.2018 та з ТОВ «ПЛАТІНУМ ХОЛД» за період з 01.11.2018 по 30.11.2018.

При цьому суд звертає увагу на те, що положення п.п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України не передбачає призначення перевірки за результатами отримання інформації від платника податків за різними запитами.

Враховуючи, що контролюючим органом не спростовано факт отримання пояснень та підтверджуючих документів від позивача, правові підстави для проведення документальної позапланової виїзну перевірки ПП «Фірма Каре» з метою встановлення дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «ЛІОН ЛАЙТ» за період з 01.09.2018 по 30.09.2018 та з ТОВ «МЕЛІН ТОРГ» за період з 01.09.2018 по 30.09.2018 та з ТОВ «ПЛАТІНУМ ХОЛД» за період з 01.11.2018 по 30.11.2018 відсутні.

Крім того, пунктом 75.1 ст. 75 ПК України визначено право контролюючих органів проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п. 78.4 ст. 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

За змістом п. 78.5 ст. 78 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Пунктом 81.1 ст. 81 ПК України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Виконання умов цих норм надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної позапланової перевірки.

Непред`явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання зазначених вимог щодо пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, копії наказу про проведення документальної позапланової виїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових підстав такої.

Відповідач при направленні оскаржуваного наказу не скористався жодним із належних способів направлення повідомлення про проведення документальної позапланової виїзної перевірки відповідно до ст. 42 ПК України.

Зазначене дає підстави стверджувати, що наказ «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП «Фірма Каре» від 26 квітня 2019 року № 923 виданий контролюючим органом за відсутності законних підстав на проведення позапланової перевірки, які зазначено в пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України.

Крім того, посилання контролюючого органу на те, що у зв`язку із не проведенням перевірки оскаржуваний наказ вичерпав свою дію та, як вважає відповідач, не може бути скасовано є також безпідставними, оскільки згідно наведених норм податкового законодавства та Кодексу адміністративного судочинства України право на судовий захист пов`язане із самою протиправністю оскаржуваного рішення, і не ставиться в залежність від наслідків його реалізації, що узгоджується із правовою позицією, викладеною Верховним Судом України у постанові від 27 січня 2015 року у справі №21-425а14 та постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року по справі №812/602/17 (№К/9901/5128/17)

Суд вважає, що в даному випадку позивачем доведено, що наказ № 923 від 26.04.2019 прийнятий відповідачем з порушенням вимог чинного законодавства.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу № 923 від 26.04.2019 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП «Фірма Каре».

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Водночас, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, обов`язку доказування правомірності спірного рішення не виконано.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Будь-яких доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідач суду не надав, а також не навів жодних контраргументів на підтвердження обґрунтованості прийнятого оскаржуваного рішення.

Згідно вимог ч. 3 ст. 242 КАС України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Позивачем під час розгляду справи було надано належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а наведені ним доводи не було спростовано відповідачем.

За вказаних обставин, позовна вимога про визнання протиправним та скасування наказу про проведення документальної позапланової виїзної перевірки є обґрунтованою, а отже, підлягає задоволенню.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з адміністративним позовом позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1 921,00 грн. відповідно до платіжного доручення № 309 від 08.05.2019.

Суд, керуючись ч. 1 ст. 139 КАС України, беручи до уваги результат вирішення спору щодо задоволення позовної вимоги, присуджує позивачу 1 921,00 грн. понесених витрат з оплати судового збору за рахунок відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 73 - 78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов Приватного підприємства «Фірма Каре» - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ № 923 від 26 квітня 2019 року, винесений Головним управлінням Державної фіскальної служби у Київській області, відповідно до якого було призначено документальну позапланову виїзну перевірку Приватного підприємства «Фірма Каре».

Стягнути на користь Приватного підприємства «Фірма Каре» (, адреса: 08500, Київська область, місто Фастів, вул. Червоний шлях, 11) судовий збір у сумі 1 921 грн. 00 коп. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (, адреса: 03680, м. Київ, вул. Народного ополчення, буд 5а).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Повний текст судового рішення складено 12.09.2019.

Суддя Я.В. Горобцова

Горобцова Я.В.