Справа № 814/4102/15
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2019-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

11 вересня 2019 року

м. Київ

справа №814/4102/15

адміністративне провадження №К/9901/764/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді Кравчука В.М., суддів Коваленко Н.В., Стародуба О.П.,

розглянув у попередньому судовому засіданні справу

за касаційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь»

на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 10.02.2016 (суддя Біоносенко В.В.) та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.10.2017 (колегія у складі суддів Запорожана Д.В., Романішина В.Л., Шляхтицького О.І.)

у справі №814/4102/15

за позовом ОСОБА_1

до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

за участю третьої особи - Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь"

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

І. РУХ СПРАВИ

1. 12.11.2015 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ "Банк "Київська Русь" та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про:

- визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» щодо не включення даних про ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок ФГВФО та зобов`язання включити позивача до такого переліку;

- зобов`язання ФГВФО включити позивача до Загального реєстру вкладників ПАТ «Банк «Київська Русь», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

2. Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 10.02.2016 позов задоволено в повному обсязі.

3. Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.10.2017 апеляційні скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Київська Русь" Волкова О.Ю. задоволено частково:

- постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 10.02.2016 в частині зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 до Загального реєстру вкладників ПАТ "Банк "Київська Русь", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб скасовано та відмовлено в задоволенні таких позовних вимог;

- в іншій частині постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 10.02.2016 залишено без змін.

4. 03.01.2018 до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга Відповідача на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 10.02.2016 та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.10.2017.

5. У касаційній скарзі скаржник просив скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні позов.

6. Ухвалою Верховного Суду від 02.02.2018 було відкрито провадження у справі.

7. Скаржник заявляв клопотання про розгляд справи за його участі, однак відповідно до ч.1 ст. 343 КАС України попередній розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи.

8. Також скаржник заявляв клопотання про зупинення виконання оскаржуваних рішень, однак ухвалою Верховного Суду від 02.02.2018 відмовлено в задоволенні такого клопотання.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

9. Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 19.03.2015 між позивачем та ПАТ "Банк "Київська Русь" було укладено договір банківського рахунку №26207-82 в національній валюті, відповідно до умов якого банк відкрив позивачу поточний рахунок № НОМЕР_1 та зобов`язався здійснювати його розрахунково-касове обслуговування.

10. В день відкриття на рахунок позивача було перераховано 192300,00 грн, що підтверджується випискою по банківському рахунку від 19.03.2015, виданою 02.04.2015.

11. Постановою Правління Національного банку України №190 від 19.03.2015 Публічне акціонерне товариство "Банк "Київська Русь" віднесено до категорії неплатоспроможних.

12. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 19.03.2015 №61 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк "Київська Русь", згідно з яким з 20.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у Банку. Уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в Банку призначено Волкова Олександра Юрійовича.

13. З метою забезпечення збереження активів неплатоспроможного банку ПАТ "Банк "Київська Русь", виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення №116 від 15.06.2015 про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк "Київська Русь" до 19.07.2015 включно та продовження повноважень уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк "Київська Русь" Волкова Олександра Юрійовича до 19.07.2015 включно.

14. 22.06.2015 позивач звернувся до Уповноваженої особи із заявою, у якій просив здійснити виплату гарантованої суми відшкодування за вкладом, але відповідачем необхідних заходів реагування вжито не було.

III. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

15. Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що договір банківського рахунку №26207-82 від 19.03.2015 не передбачає жодних пільг (переваг) для ОСОБА_1 , які б не були передбачені законодавством чи внутрішніми документами банку. Це є цілком стандартний масовий договір банка з клієнтом. Право на отримання відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів, передбачене ст.26 Закону для всіх вкладників банків - фізичних осіб, а тому неможливо стверджувати, що це є пільгою (перевагою), наданою окремому кредитору. За таких обставин, не вбачається підстав нікчемності правочину з підстав, визначених п.7 ч.3 ст.38 Закону. Загальних підстав, передбачених Цивільним кодексом України, для визнання правочину, вчиненого 19.03.2015 по розміщенню позивачем у кредитній установі банківського вкладу, відповідачі не наводять.

16. Суд апеляційної інстанції погодився з таким висновком частково, однак зазначив про відсутність підстав для зобов`язання Фонду включити позивача до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Банк "Київська Русь" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки така вимога є передчасною з урахуванням того, що чинним законодавством України визначена відповідна процедура виплати таких грошових коштів, а позивач навіть не включений до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

17. У касаційній скарзі Відповідач наголошує, що висновки судів першої та апеляційної інстанцій є передчасними, зробленими без повного та всебічного з`ясування обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права.

18. У своїй касаційній скарзі відповідач наголошує, що правочин вчинений між сторонами, є таким, що штучно створює обов`язок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо відшкодування грошових коштів, яке Фонд гарантування вкладів фізичних осіб здійснює за рахунок державних коштів, тому такі правочини спрямовані на заволодіння державними коштами, та відповідно порушують публічний - є нікчемними згідно пунктів 2, 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та статті 228 Цивільного кодексу України.

19. В розумінні Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», частини 1 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», позивач не є владником, оскільки грошові кошти не залучені банком від позивача, а є такими що надані як позика від юридичної особи та відповідно не має банківського вкладу, що як наслідок не підпадає під дію статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в частині визначення особи як вкладника банку.

20. Зазначає, що 19.03.2015 ТОВ «Каскадмонтажстрой» були проведені протиправні операції по перерахуванню коштів зі свого рахунку на банківські рахунки фізичних осіб, у том числі і ОСОБА_1 та іншим особам. Зазначені перерахування відбулися всупереч постанови НБУ від 19.03.2015 «Про віднесення ПАТ «Банк «Київська Русь» до категорії неплатоспроможних». З цього приводу уповноважена особа Фонду звернулась з заявою до правоохоронних органів. Зазначені обставини, на думку відповідачів, дають підстави вважати правочин з перерахування коштів ТОВ «Каскадмонтажстрой» на рахунок ОСОБА_1 нікчемним в силу п.7 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

21. Суд дослідив доводи касаційної скарги, перевірив правильність застосування норм матеріального та процесуального права та дійшов таких висновків.

22. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протиправно не включив позивача до переліку вкладників, які мають право на гарантоване державою відшкодування коштів за її банківським вкладом (депозитом) у Публічному акціонерному товаристві "Банк "Київська Русь" за рахунок Фонду.

23. Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» №4452-VI установлено правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами. Цей Закон є спеціальним у регулюванні спірних правовідносин.

24. Відповідно до ст. 2 Закону №4452-VI вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

25. Вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа-підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

26. Згідно з ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

27. Колегія суддів зазначає, що законодавство не передбачає обмежень для визнання особи вкладником банку у випадках перерахування коштів на її користь іншим клієнтом. Немає таких обмежень і в укладеному позивачем договорі банківського вкладу (депозиту).

28. Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 2 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

29. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, (…), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, (…). Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 тис. гривень.

30. Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру такого відшкодування після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

31. Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону і нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

32. Згідно з п. 6 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами (далі - Положення), затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 09.08.2012 № 14 передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників.

33. Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач уклав з ПАТ "Банк "Київська Русь" договір банківського вкладу (депозиту) та на відповідних рахунках позивача розміщено грошові кошти згідно з зазначеним договором (переказ коштів від ТОВ «Каскадмонтажстрой»), а тому в розумінні закону позивач є вкладником.

34. Укладення вказаного договору та зарахування коштів на рахунок позивача відбулось до початку віднесення ПАТ "Банк "Київська Русь" до категорії неплатоспроможних та запровадження тимчасової адміністрації.

35. Колегія суддів звертає увагу, що положення п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI не можуть бути застосованими до договору банківського вкладу (депозиту), укладеного між позивачем та ПАТ "Банк "Київська Русь", оскільки на підставі цього договору у позивача не виникло переваг (пільг) стосовно інших кредиторів банку, а також умови цього договору не передбачають обов`язку банку перерахувати кошти або передати майно позивачу.

36. Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції про те, що договір банківського рахунку був укладений між банком та позивачем 19.03.2015, а тому ч.3 ст.36 Закону у цьому випадку застосувати неможливо, оскільки 20.03.2015 є тією датою, з якою Закон пов`язує неможливість проведення правочинів після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, згідно постанови НБУ №190 та рішенні Фонду №61 від 19.03.2015.

37. Отже, вклад розміщено на рахунку ПАТ "Банк "Київська Русь" до запровадження тимчасової адміністрації, а тому позивач підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі ст. 26 Закону № 4452-VI. При цьому уповноваженою особою Фонду не наведено правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників ПАТ "Банк "Київська Русь", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, відповідно до Закону № 4452-VI.

38. Аналогічна правова позиція у подібних відносинах, висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 802/351/16-а.

39. Частина 3 ст. 38 Закону № 4452-VI (у редакції, що діяла на час укладення договору) містить перелік підстав, за наявності яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними. Відповідач-1 вважав нікчемними договір банківського вкладу між банком і позивачем з підстави, передбаченої п. 7 ч. 3 ст. 38 зазначеного вище Закону. Зазначеною нормою передбачено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, якщо умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

40. Суд вважає, що положення п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону не може бути застосованим до договору, укладеного між позивачем та ПАТ "Дельта Банк", оскільки на підставі цього договору у позивача не виникло переваг (пільг) стосовно інших кредиторів банку, а також умови цього договору не передбачають обов`язків банку перерахувати кошти або передати майно позивачу.

41. Метою п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону є недопущення зменшення активів банку або якості (ліквідності) таких активів на шкоду інших кредиторів, а також захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

42. Такий висновок узгоджується з правовою позицією щодо застосування пункту 7 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI, викладеною, зокрема, у постановах Верховного Суду від 10.05.2018 у справі № 910/14681/17, від 30.05.2018 у справі № 910/23036/16, від 23.10.2018 у справі № 804/6992/15.

43. Також договір банківського вкладу позивача укладався у період дії постанови Правління Національного банку України 19 березня 2015 року "Про віднесення ПАТ "БАНК "КИЇВСЬКА РУСЬ" до категорії неплатоспроможних", колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії проблемного є банківською таємницею відповідно до ст. 75 Закону № 4452-VI, а отже, воно не могло бути відомо позивачу. Доказів зворотного відповідачем не надано та судами не встановлено. Відтак, немає правових підстав покладати на позивача будь-які негативні для нього наслідки за укладення договору банківського вкладу під час дії вищезазначеної постанови.

44. Отже, колегія суддів погоджується з позицією судів першої та апеляційної інстанції, що позивач є особою, яка набула право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду, а неподання інформації про позивача, як вкладника банку, до переліку протягом трьох днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії дає підстави для зобов`язання уповноваженої особи Фонду подати до Фонду додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ "Банк "Київська Русь" за рахунок Фонду.

45. Отже, обставини щодо наявності визначених п. 2 та 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» підстав нікчемності правочину, не знайшли свого підтвердження, відповідач належних та допустимих доказів щодо цього не надав.

46. З огляду на те, що дії Уповноваженої особи Фонду щодо невключення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування за вкладами за рахунок Фонду, є протиправними, Уповноважена особа Фонду зобов`язана надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо Позивача, стосовно якого необхідно здійснити виплату відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

47. При цьому Суд також погоджується з позицією суду апеляційної інстанції щодо відсутності зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити позивача до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та враховує, що згідно вимог п. 4, 6 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14 та ті обставини, що станом на дату розгляду справи у суді відповідний перелік вкладників банку, які мають право на відшкодування суми вкладу за рахунок коштів Фонду, вже сформовано та подано на затвердження Фонду.

48. При цьому, оскільки Уповноважена особа Фонду не включила позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів, позовні вимоги позивача в цій частині до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про включення до Загального реєстру вкладників є передчасними і не підлягають задоволенню

49. Враховуючи вищевикладене, Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги.

50. Як зазначено у ч. 4 ст. 328 КАС України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

51. Відповідно до ст. 341 КАС України Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

52. Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

53. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

54. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування положень матеріального та процесуального права судом апеляційної інстанції.

55. З огляду на відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 343, 349, 350, 355, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" залишити без задоволення.

2. Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.10.2017 у справі №814/4102/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя Н.В. Коваленко

Суддя О.П. Стародуб