Справа № 826/92/17
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/92/17 Суддя (судді) першої інстанції: Арсірій Р.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.

за участю секретаря судового засідання Головченко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа-Метал-Компані» на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 11 червня 2019 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа-Метал-Компані» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Головного управління ДПС у Київській області (правонаступник Головного управління ДФС у Київській області), в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 13 вересня 2016 року № про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем з податку на додану вартість на суму 160019,00 грн та нарахування штрафних санкцій в сумі 40005,00 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 11 червня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що висновок податкового органу щодо безпідставного включення позивачем до складу податкового кредиту, задекларованого в декларації з ПДВ суми по взаємовідносинам із ТОВ «Булар», ТОВ «Квадромонтаж», ТОВ «Сінтра Юг», ТОВ «Опт Метал Трейд» на загальну суму 160019,00 грн мотивовані виключно відсутністю товарно-транспортних накладних на придбаний товар. Жодних інших підстав для притягнення позивача до відповідальності актом перевірки не встановлено.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначав, що позивачем на порушення п.44.1 ст.44, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК України завищено податковий кредит, у зв`язку з чим просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, у період з 29 лютого 2016 року по 08 липня 2016 року посадовими особами ГУ ДФС у Київській області проведено документальну планову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2014 року, за результатами якої складено акт №88/10-36-14-01-13/34202711 від 15 липня 2016 року (а.с.14-51), в якому зафіксовано порушення ТОВ «АМК», зокрема, п.185.1 ст.185, п.188.1 ст.188, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК України - занижено ПДВ на загальну суму 160019,00 грн, в тому числі за лютий 2014 року - 4365,00 грн, березень 2014 року - 4589,00 грн, серпень 2014 року - 19618,00 грн, жовтень 2014 року - 59400,00 грн, листопад 2014 року - 72048,00 грн.

На підставі вказаного акту ГУ ДФС у Київській області винесено податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 13 вересня 2016 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем ПДВ іщ вироблених в України товарів (робіт, послуг) на 200024,00 грн, в тому числі за податковим зобов`язанням - 160019,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 40005,00 грн.

За наслідком розгляду поданої позивачем скарги від 23 вересня 2016 року №144 (а.с.57-59) рішенням Державної фіскальної служби України від 21 листопада 2016 року №25004/6/99-99-11-01-01-25 (а.с.61-64) податкове повідомлення-рішення форми від 13 вересня 2016 року № залишено без змін.

Вважаючи вказане податкове повідомленні-рішення протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, дійшов висновку про недостовірність задекларованих позивачем даних податкового обліку по взаємовідносинам позивача із ТОВ «Булар», ТОВ «Квадромонтаж», ТОВ «Сінтра Юг», ТОВ «Опт Метал Трейд» з огляду на не підтвердження реальності операцій з даними контрагентами належними первинними документами.

За наслідками перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, колегія суддів доходить наступних висновків.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 9.1.3 п.9.1 ст.9 ПК України податок на додану вартість віднесено до загальнодержавних податків.

Відповідно до пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно п.198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктами 198.2, 198.3 ст.198 ПК України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (п.198.6 ст.198 ПК України).

Згідно п.201.1 ст.201 ПК України платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

В силу вимог п.201.4 ст.201 ПК України податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов`язань продавця.

Відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Як вбачається з матеріалів справи, висновки контролюючого органу про порушення позивачем податкового законодавства в частині заниження ПДВ на загальну суму 160019,00 грн, в тому числі за лютий 2014 року - 4365,00 грн, березень 2014 року - 4589,00 грн, серпень 2014 року - 19618,00 грн, жовтень 2014 року - 59400,00 грн, листопад 2014 року - 72048,00 грн ґрунтуються на не підтвердженні реальності господарських операцій між позивачем та ТОВ «Булар», ТОВ «Квадромонтаж», ТОВ «Сінтра Юг», ТОВ «Опт Метал Трейд» виключно з тих підстав, що транспортування товару при господарських операціях із вказаними підприємствами на підставі видаткових накладних відбувалось невідомо яким транспортним засобом, так як товарно-транспортні накладні по вищезазначеним операціям до перевірки не надавалися, тому встановити реальність здійснення операцій не є можливим.

Під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність (ст.3 ГК України).

Згідно пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Як вбачається з вищенаведених норм, обов`язковими ознаками господарської діяльності є здійснення її суб`єктами господарювання у сфері суспільного виробництва, яка спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг; результати зазначеної діяльності - продукція, роботи чи послуги - мають вартісний характер і цінове вираження. Господарська діяльність здійснюється у загальній економічній сфері, а тому має економічні властивості, що неможливе без вартісної оцінки і взаємооцінки, еквівалентності обміну, відповідних обчислень і розрахунків.

За таких обставин, аналіз реальності господарської діяльності має здійснюватись на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту господарських операцій.

З акту перевірки позивача (а.с.31-34) вбачається, що ТОВ «АМК» укладено договори з: ТОВ «Булар» від 01 жовтня 2014 року №01/10-2014, за яким придбано ТМЦ на загальну суму 675135,32 грн, в тому числі ПДВ - 112522,55 грн; ТОВ «Квадромонтаж» від 18 лютого 2014 року №18/02-2014, за яким придбано ТМЦ на загальну суму 53723,13 грн, в тому числі ПДВ - 8953,85 грн; ТОВ «Сінтра Юг» від 13 серпня 2014 року №13/08-2014, за яким придбано ТМЦ на загальну суму 117705,00 грн, в тому числі ПДВ - 19617,50 грн; ТОВ «Опт Метал Трейд» від 17 листопада 2014 року №17/11-2014, за яким придбано ТМЦ на загальну суму 113552,50 грн, в тому числі ПДВ - 18925,42 грн. До перевірки позивачем було надано відповідні накладні, виписані ТОВ «Булар», ТОВ «Квадромонтаж», ТОВ «Сінтра Юг», ТОВ «Опт Метал Трейд» та розрахунки по господарським операціям із вказаними контрагентами з придбання ТМЦ відображені в бухгалтерському обліку позивача за дебетом рахунку 28 «Товари на складі» та кредитом рахунку 63 «Розрахунки з постачальниками та підрядниками», а податкові накладні включено до складу реєстру отриманих податкових накладних, що встановлено відповідачем та зафіксовано в акті перевірки №88/10-36-14-01-13/34202711 від 15 липня 2016 року.

В той же час, єдиною обставиною, що не дозволяє встановити реальність здійснення операцій з вказаними контрагентами контролюючим органом визначено те, що транспортування товару при господарських операціях із вказаними підприємствами на підставі видаткових накладних відбувалось невідомо яким транспортним засобом, так як товарно-транспортні накладні по вищезазначеним операціям до перевірки не надавалися.

Таким чином, виключно відсутність товарно-транспортних накладних по господарським операціям, що мали місце між позивачем та ТОВ «Булар», ТОВ «Квадромонтаж», ТОВ «Сінтра Юг», ТОВ «Опт Метал Трейд» були підставою для висновку контролюючого органу про нереальність здійснення господарських операцій та порушення позивачем п.185.1 ст.185, п.188.1 ст.188, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК України і заниження ПДВ на загальну суму 160019,00 грн.

Факт того, що єдиною підставою для висновку про фіктивність господарських операцій позивача із ТОВ «Булар», ТОВ «Квадромонтаж», ТОВ «Сінтра Юг», ТОВ «Опт Метал Трейд» була відсутність товарно-транспортних накладних на перевезення придбаного товару визнано представником відповідача в судовому засідання під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Згідно зі ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Колегія суддів зазначає, що товарно-транспортні накладні не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей та ПК України не містить переліку обов`язкових первинних документів щодо підтвердження витрат, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, та не містить вимоги щодо обов`язкової наявності товарно-транспортної накладної для підтвердження отримання товару.

З матеріалів справи не вбачається, що позивач виступав в якості замовника за договором перевезення, а здійснював операції з придбання товару, у зв`язку з чим відсутність товарно-транспортних накладних не спростовує факт придбання позивачем товару та реальність відповідної господарської операції, оскільки товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом, а відтак визначає взаємовідносини по виконанню перевезення вантажів для обліку транспортної роботи.

За наявності документів, які підтверджують фактичне отримання позивачем товарів та використання їх у власній господарській діяльності, ненадання такого документу як товарно-транспортна накладна або її неналежне оформлення, не може бути підставою для висновків про відсутність підтвердження реальності здійснення господарських операцій з придбання товару, оскільки відповідною транспортною документацією обов`язково мають бути підтверджені витрати з послуг по перевезенню вантажів, а не послуги з придбання товару.

Крім того, наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.

Контролюючим органом не було встановлено дефектності первинних документів, та показників бухгалтерського обліку по взаємовідносинах із вказаними контрагентами, які були надані перевіряючим під час проведення перевірки ТОВ «АМК».

Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платників та інших учасників правовідносин у сфері економіки. У зв`язку з цим презюмується, що дії платника, результатом яких є отримання податкової вигоди, вважаються економічно виправданими, а відомості, що містяться у податковій та бухгалтерській звітності платника, - достовірні. Подання платником до контролюючого органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з метою отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах. Доводи ж податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування податкового кредиту. Разом з тим, у справі, що переглядається, податковим органом не доведено існування таких обставин.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Однак, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, всупереч ч.2 ст.77 КАС України, не надано належних доказів щодо відсутності реального здійснення договорів, укладених позивачем з ТОВ «Булар», ТОВ «Квадромонтаж», ТОВ «Сінтра Юг», ТОВ «Опт Метал Трейд», а викладені в акті перевірки висновки щодо неправомірного заниження позивачем ПДВ на суму 160019,00 грн (в тому числі за лютий 2014 року - 4365,00 грн, березень 2014 року - 4589,00 грн, серпень 2014 року - 19618,00 грн, жовтень 2014 року - 59400,00 грн, листопад 2014 року - 72048,00 грн) по взаємовідносинах із зазначеними підприємствами є такими, що ґрунтуються на припущеннях.

Відповідно до п.123.1 ст.123 ПК України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

З огляду на викладені обставини, за результатами розгляду апеляційної скарги, з урахуванням наведених норм права, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що відповідачем не доведено факту неправомірного заниження позивачем ПДВ на суму 160019,00 грн по взаємовідносинам з ТОВ «Булар», ТОВ «Квадромонтаж», ТОВ «Сінтра Юг», ТОВ «Опт Метал Трейд», висновки податкового органу щодо нереальності господарських операцій між вказаними підприємствами є безпідставними, ґрунтуються на припущеннях, у зв`язку з чим податкове повідомлення рішення від 13 вересня 2016 року № порушує права позивача, як платника податків, за захистом яких він звернувся до суду з даним позовом, є протиправним та підлягає скасуванню.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, неправильне тлумачення закону, призвели до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню повністю з ухваленням нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа-Метал-Компані» - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 11 червня 2019 року скасувати та прийняти нову постанову, якою позов товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа-Метал-Компані» - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 13 вересня 2016 року № про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем з податку на додану вартість на суму 160019,00 грн та нарахування штрафних санкцій в сумі 40005,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 16 вересня 2019 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді В.О.Аліменко

А.Ю.Кучма