Справа № 420/4336/19
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2019-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4336/19
УХВАЛА

про відмову у вжитті заходів забезпечення позову

16 вересня 2019 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Бойко О.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення від 17.05.2019 р. №19/687-VІІ, №19/688 -VІІ, та зобов`язати надати дозвіл на розробку проекту землеустрою,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення від 17.05.2019 р. №19/687-VІІ, №19/688 -VІІ, та зобов`язати надати дозвіл на розробку проекту землеустрою.

09.09.2019 р. через канцелярію суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії рішення Мологівської сільської ради 19 сесії VІІ скликання № 19/688- VІІ від 17.05.2019 р. про надання дозволу гр. ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 1,8440 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: будинок АДРЕСА_1 за рахунок земель сільськогосподарського призначення до набрання судовим рішенням у справі №420/4336/19 законної сили;

- заборони Мологівській сільській раді ухвалювати будь-які рішення стосовно надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та затвердження проекту землеустрою земельних ділянок за адресою: будинок АДРЕСА_1 та комплекс будівель та споруд АДРЕСА_2 до набрання судовим рішенням у справі №420/4336/19 законної сили;

- заборони міськрайонному управління у Білгород-Дністровському районі та м. Білгород-Дністровському ГУ Держгеокадастру в Одеській області погоджувати технічну документацію та присвоювати кадастровий номер земельній ділянці площею 1,8440 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: будинок АДРЕСА_1 за рахунок земель сільськогосподарського призначення до набрання рішенням у справі №420/4336/19 законної сили;

- заборони державному реєстратору проводити у відповідності до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державну реєстрацію права власності на земельну ділянку загальною площею 1,8440 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: будинок АДРЕСА_1 за рахунок земель сільськогосподарського призначення до набрання судовим рішенням у справі №420/4336/19 законної сили.

Оскільки заява надійшла до суду під час знаходження судді у відпустці, її розглянуто після виходу судді із відпустки.

В обґрунтування заявленого клопотання позивач зазначив наступне.

Зазначеним рішенням органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, частина якої фактично знаходиться в користуванні позивача згідно угоди, зовсім іншій особі.

В червні 2019 р. представником землевпорядної організації, яка розробляє проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 1,8440 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: будинок АДРЕСА_1 за рахунок земель сільськогосподарського призначення згідно з рішенням Мологівської сільської ради №19/688- VІІ від 17.05.2019 р. на замовлення ОСОБА_2

Однак вказане рішення Мологівської сільської ради є предметом оскарження.

Позивач вважає, що в теперішній час рішення, яке оскаржується в судовому порядку фактично діє та спрямоване на виконання, шляхом розробки проекту землеустрою для подальшого відведення у власність земельної ділянки, що фактично перебуває в користуванні позивача, іншій особі, а крім цього в разі задоволення позовної заяви виникне ситуація, при якій відновлення порушених прав позивача буде унеможливлене або потребуватиме значних зусиль, часу та витрат.

Розглянувши матеріали справи в частині, що стосується вирішення питання про забезпечення позову, суд вважає, що заява позивача не належить до задоволення. При цьому суд виходить з наступного.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Суд вважає за необхідне зазначити, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Також, суд зазначає, що обставини правомірності чи неправомірності оскаржуваної позивачем рішення, можуть бути встановлені судом виключно в ході судового розгляду адміністративної справи по суті, при перевірці правомірності відповідного рішення суб`єкта владних повноважень.

Тобто, забезпечення позову у такий спосіб, без дослідження всіх обставин та доказів у справі на даній стадії, зумовить фактичне вирішення судом спору по суті, що не відповідає завданням правового інституту забезпечення позову. Крім того, позивач в обґрунтування заявленого клопотання про вжиття заходів забезпечення позову не надав жодного доказу.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що наведені позивачем обґрунтування клопотання про забезпечення позову не свідчать про існування обставин, визначених ч.2 ст.150 КАС України, як підстав для забезпечення позову, а отже заява представника позивача про забезпечення позову не належить до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.150-154 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

1.У задоволенні клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення від 17.05.2019 р. №19/687-VІІ, №19/688 -VІІ, та зобов`язати надати дозвіл на розробку проекту землеустрою,- відмовити.

2. Копію ухвали направити позивачу.

Порядок і строки оскарження ухвали визначаються ст.ст.293,295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту іі підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти з днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвалу суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ перехідних положень КАС України до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд.

Суддя: О.Я. Бойко