Справа № 204/7388/18(2а/204/6/19)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2019-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 вересня 2019 року м. Дніпросправа № 204/7388/18(2а/204/6/19)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Інспектора 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Атікова Антона Олександровича

на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2019 року (суддя Дубіжанська Т.О.) у справі №204/7388/18(2а/204/6/19) за позовом ОСОБА_1 до Інспектора 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Атікова Антона Олександровича про скасування потанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне праопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати дії Інспектора 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Атікова Антона Олександровича при складанні постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №639599 від 03.10.2018 протиправними; визнати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №639599 від 03.10.2018 року протиправною та скасувати її.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на необґрунтованість та неправомірність оскарженого рішення, оскільки винесене відповідачем за відсутності події та складу правопорушення, без наявності належних доказів вчинення такого.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2019 року адміністративний позов задоволено частково, а саме: скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ №639599 від 03.10.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. - скасовано, провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП - закрито. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, що свідчить про необґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Інспектор 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції

лейтенанта поліції Атіков Антон Олександрович подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Доводи заявника апеляційної скарги фактично зводяться до того, що під час винесення оскаржуваного рішення інспектор патрульної поліції діяв у межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом та з огляду на встановлений факт скоєння позивачем ПДР, обґрунтовано виніс постанову про притягнення останнього до адміністративної відповідальності. Відносно висновків суду першої інстанції про те, що інспектором патрульної служби не було доведено факт вчинення правопорушення належними та допустимими доказами, заявник апеляційної скарги вказує на те, що обов`язок по доказуванню обставин покладається і на позивача, який заперечував факт вчинення правопорушення, але жодних доказів цьому позивачем суду надано не було. Крім цього, на думку скаржника, судом першої інстанції не надано належну оцінку наданому представником патрульної поліції до суду відеозапису з місця події.

Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 03.10.2018р. Інспектором 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Атіковим Антоном Олександровичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №639599, згідно з якою позивач 03.10.2018р. о 14.03 год.., керуючи транспортним засобом Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_1 , у місті Дніпрі, по вул. Олександра Кониського,16, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив п.34 ПДР України.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

За наслідками перегляду судового рішення колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позову з огляду на таке.

Згідно із розділом 34 ПДР України, горизонтальна розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей. Лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється.

Так, порушення вимог розмітки проїзної частини доріг є адміністративним правопорушенням, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП.

У свою чергу, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, перелік джерел яких наведено в ст.251 КУпАП.

Під час розгляду справи відповідачем не було надано належних та допустимих доказів скоєння позивачем правопорушення, об`єктивна сторона якого викладена в оскарженій постанові у справі про адміністративне правопорушення та за скоєння якого позивача притягнуто до адміністративної відповідальності.

З дослідженого відеозапису, наданого відповідачем, не можливо встановити факт порушення позивачем вимог горизонтальної дорожньої розмітки. оскільки він містить фіксацію руху автомобіля позивача та переїзд ним перехрестя, однак на ньому не видно нанесеної суцільної лінії дорожньої розмітки 1.1, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, за перетин якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності.

Отже, наданий відповідачем диск з відеозаписом не може бути визнаний належним доказом вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

З огляду на встановлені обставини справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо недоведеності відповідачем під час судового розгляду справи правомірності прийнятого ним рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, у зв`язку з чим вказав на наявність підстав для його скасування та часткового задоволення позову.

Посилання заявника апеляційної скарги на те, що обов`язок по доказуванню покладається не лише на відповідача, а і на позивача, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Таким чином, з огляду на предмет спору у цій справі, саме на відповідача покладено обов`язок довести правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Безпідставними суд апеляційної інстанції вважає і посилання заявника апеляційної скарги на те, що під час винесення оскаржуваного рішення інспектор патрульної поліції діяв у межах повноважень та у спосіб, що визначений Законом, оскільки вказані доводи не можуть бути підставою для висновків щодо обґрунтованості оскарженого рішення, так як виконання патрульним поліцейським своїх обов`язків у відповідності до Закону України "Про Національну поліцію", не позбавляє останнього обов`язку обґрунтувати належними доказами прийняті ним рішення.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись статтями п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспектора 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Атікова Антона Олександровича залишити без задоволення, а рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2019 року по справі №204/7388/18(2а/204/6/19) - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ч.3 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 17.09.2019р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк