Справа № 761/43346/17
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2019-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Літвіної Н.М. та Сорочка Є.О.,

за участю секретаря Лисенко І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської митниці ДФС, Державної фіскальної служби України про скасування постанов у справі про порушення митних правил та закриття провадження у справі,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Київської Митниці Державної фіскальної служби (далі - відповідач 1, Київська митниця ДФС ), Державної фіскальної служби України (далі - ДФС України) про:

- скасування постанови у справі про порушення митних правил Київської митниці ДФС №0232/12500/17 від 21.09.2017 та постанови ДФС України; від 21.10.2017 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 (триста відстоків) несплаченої суми митних платежів;

-закриття провадження у справі про порушення митних правил №0232/1250/17 від 21.09.2017 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 785 МК України.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 11.03.2019.у задоволенні позовних вимог було відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати повністю рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11.03.2019 у справі №761/43346/17 та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції неповно досліджено докази та з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, внаслідок чого, на думку позивача, вказане рішення є незаконним.

Відповідачем 1 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, доводи апеляційної скарги вважає безпідставними, рішення суду законним та обґрунтованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з`явились в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

14.04.2017 позивачем подано митну декларацію №UA125010/2017/016427 (далі - МД) до Київської митниці ДФС на ВМО - 1 МП «Східний термінал» з метою оформлення в митному режимі «реекспорт» товар «Насіння соняшнику для посіву (Helianthus annuus): - Sunflower/Соняшник, гібрид P64LC108-1613, партія 2990206 - 1634 мішків. Торговельна марка - Pioneer. Виробник - Pioneer Hi-Bred Switzerland S.A. Країна виробництва - US.».

Відправником товару є ТОВ «Піонер насіння Україна», а одержувачем виступає компанія PIONEER HI-BRED SEED AGRO SRL (DN2 km 19, 7 Ganeasa, jud. llfov Румунія) (що не є стороною за контрактом № PRUA 17/2 від 24.10.2016 та актом про повернення товару від 19.04.2019)

Згідно графи 40 ЕМД № UA125010/2017/016427, заявлені до митного оформлення товари було попередньо ввезено та здійснено митне оформлення Львівською митницею ДФС типу ІМ 40 від 20.02.2017 № 209140000/2017/007819 та від 24.02.2017 №209140000/2017/008676.

Під час здійснення митного контролю Київською митницею ДФС було встановлено порушення позивачем митних правил поміщення товару в митний режим «реекспорт», а саме: встановлено відсутність умов для застосування митного режиму «реекспорт» до товару, заявленого у МД, поданій позивачем у зв`язку із ненаданням органу доходів і зборів достатніх документів та відомостей, необхідних для ідентифікації товарів, що реекспортуються, та які б підтверджували рекламацію та невиконання (неналежне виконання) умов договору.

Вважаючи такі дії позивача порушенням митних правил, що спрямоване на неправомірне звільнення від сплати митних платежів при переміщенні товару через митний кордон на суму 431 940, 39 грн за МД № UA125010/2017/016427 від 14.04.2017, що передбачено ст. 485 МК України Київською митницею ДФС складено протокол про порушення митних правил № 0232/12500/17 від 13.05.2017.

21.09.2017 Київською митницею ДФС винесено постанову у справі про порушення митних правил № 0232/12500/17, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 1241821,17 грн.

Не погоджуючись із зазначеною постановою відповідача 1, позивачем подано скаргу до ДФС України.

За результатами розгляду скарги ДФС України прийнято постанову, якою скаргу позивача залишено без задоволення, а постанову Київської митниці ДФС від 21.09.2017, - без змін.

Не погоджуючись з такими рішеннями відповідачів та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не підтверджено наявність умов для застосування митного режиму «реекспорт» до товару, зазначеного за МД від 14.04.2017 №UA 125010/2017/016427/.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 85 МК України, реекспорт - це митний режим, відповідно до якого товари, що були раніше ввезені на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивозяться за межі митної території України без сплати вивізного мита та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п.5 ч.1 статті 86 МК України митний режим реекспорту може бути застосований до товарів, які при ввезенні на митну територію України мали статус іноземних та були поміщені у митний режим імпорту і повертаються нерезиденту - стороні зовнішньоекономічного договору, згідно з яким ці товари помішувалися у цей режим, у зв`язку з невиконанням (неналежним виконанням) умов цього договору або з інших обставин, що перешкоджають його виконанню, якщо ці товари: вивозяться протягом шести місяців з дати поміщення їх у митний режим імпорту; перебувають у тому самому стані, в якому вони були ввезені на митну територію України, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування, зберігання та використання (експлуатації), внаслідок якої були виявлені недоліки, що спричинили реекспорт товарів.

Згідно ч.1 статті 87 МК України, застосування митного режиму реекспорту можливе за умови ідентифікації органом доходів і зборів товарів, заявлених у цей режим, як таких, що були раніше ввезені на митну територію України.

Відповідно до розділу V МК України до українських товарів, які випускаються для вільного обігу за межі митної території України без зобов`язань щодо їх зворотного ввезення, застосовується митний режим «експорт».

Згідно з Законом України «Про ставки вивізного (експортного) мита на насіння деяких видів олійних культур» при експорті насіння соняшнику справляється експортне мито у розмірі 10 %.

Так, відповідно до графи 31 МД № UA125010/2017/016427 позивач заявив наступні відомості про товар «Насіння соняшнику для посіву (Helianthus arrnuus): - Sunflower/Соняшник, гібрид P64LC108-1613, партія 2991411 - 1147 мішків. Торговельна марка - Pioneer. Виробник - Pioneer Hi-Bred Switzerland S.A. Країна виробництва - US».

В ході митного контролю встановлено, що опис товару, вказаний у графі 31 МД № UA 125010/2017/016427 не відповідає фактичним даним, встановленим за результатами митного огляду товару, а саме в частині маркування номеру партії.

Згідно матеріалів справи опис товару, наведений у графі 31 МД типу IM 40 від 24.02.2017 № UA209140000/2017/007819 та № UA209140000/2017/008676 та поданих по цих деклараціях інвойсах (за якими товар «Насіння соняшнику для посіву» ввозився на митну територію України в митному режимі «імпорт»), не відповідає опису товару, зазначеному у графі 31 МД від 14.04.2017 № UA125010/2017/016436 та поданому до митного оформлення інвойсі (за якою товар «Насіння соняшнику для посіву» поміщено у митний режим «реекспорт»).

Отже, на підставі наданих позивачем документів ідентифікувати товари, заявлені для поміщення товару у митний режим «реекспорт» не вбачалося можливим.

Також під час митного оформлення позивач не надав документи, які б підтверджували рекламацію та невиконання (неналежне виконання) умов договору, обставини які перешкоджають його виконанню.

Так, у договорі купівлі-продажу від 24 жовтня 2016 року № PRUA 17/02, укладеного між «Піонер Хай-Бред Світцерленд С.А.» (Швейцарія) та ТОВ «Піонер Насіння Україна» (Україна) умови рекламації, які полягають у поверненні товару неналежної якості - відсутні.

В обґрунтування неможливості виконання умов договору позивачем також подано додаткову угоду від 07 квітня 2017 року № 4 та акт повернення від 19.04.2017, в яких було зазначено про те, що у зв`язку із неможливістю виконання пункту 11 «Дистрибуція» зовнішньоекономічного договору № PRUA 17/02, відповідно до якого покупець товариство з обмеженою відповідальністю «Піонер Насіння Україна», не має можливості в повному обсязі сприяти та здійснити зобов`язання щодо розвитку та збільшення реалізації на території України товару, в зв`язку з чим спричиняться великі залишки нереалізованого товару, сторони договору погодили повернення (реекспорт) Продавцю гібриду P64LC108-1613, в кількості 7140 мішків на суму 673 302 доларів США.

Крім того, Акт повернення підписано 19 квітня 2018 року, а відповідна декларація подавалася позивачем 14 квітня 2018 року.

У вказаному акті було зазначено, що у зв`язку з неможливістю виконання вимог п.11 «Дистрибуція» договору покупець ТОВ «Піонер насіння Україна» не має можливості в повному обсязі сприяти та здійснити зобов`язання щодо розвитку та збільшення реалізації на території України товару, в зв`язку з чим спричиняються великі залишки нереалізованого товару.

При цьому, не вказано у зв`язку з чим покупець не має можливості виконати умови договору, які саме обставини перешкоджають виконати цей договір.

Також, з митної декларації слідує, що відправником товару є ТОВ «Піонер Насіння Україна» (Україна), а одержувачем виступає не сторона за контрактом № PRUA 17/02 від 24 жовтня 2016 року та актом про повернення товару, тобто компанія, що зареєстрована в республіці Швейцарія, а компанія PIONEER HI-BRED SEEDS AGRO SRL DN2 km, Ganeasa, Ilfov - Румунія.

Тобто, наведене свідчить про недотримання вимог п.5 ч.1 статті 86 МК України в частині підтвердження невиконання (неналежного виконання) умов цього договору або інших обставин, що перешкоджають його виконанню.

Зважаючи, що підстави повернення товару мають за мету повернення його лише у зв`язку із неможливістю збуту продукції на території України, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що підстави здійснення митного оформлення товару в митному режимі «реекспорт» за рекламаційними умовами відсутні.

Згідно норм ст.257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частиною 8 статті 264 МК України встановлено, що з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Згідно статті 266 МК України обов`язок здійснити декларування товарів, тобто заявити за встановленою формою точні відомості про товари, мету їх переміщення, а також відомості, необхідні для здійснення їх митного контролю та митного оформлення, покладено на декларанта.

Згідно ч. 1 ст. 4 МК України декларант - особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування.

Відповідно до графи № 54 МД № UA125010/2017/016436 агент з митного оформлення ТОВ «М-ЕНД-С» ОСОБА_1 є відповідальною особою за її заповнення та декларування товарів, який відповідно до вимог статті 266 МК України є декларантом та виконує всі обов`язки і несе передбачену Кодексом відповідальність.

Відповідно до ч.4 статті 86 МК України для поміщення товарів у митний режим реекспорту особа, на яку покладається дотримання вимог митного режиму, повинна надати органу доходів і зборів документи та відомості, необхідні для ідентифікації товарів, що реекспортуються.

Відповідно до статті 485 МК України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Відповідно до статті 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Наведене в сукупності свідчить про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, що спростовує доводи апелянта в цій частині.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 11 березня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено 12.09.2019 року.