Справа № 420/5326/19
Суддя: Андрухів В. В.
Дата ухвалення: 2019-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5326/19
УХВАЛА

12 вересня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши в письмовому провадженні заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

10 вересня 2019 року до суду надійшов адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про скасування дії паспортів прив`язки №01-08/1012 від 29.07.2019 року та №01-08/1014 від 29.07.2019 року на групу стаціонарних тимчасових споруд (існуючі) павільйони від 22.08.2019 року.

18.07.2019 року від фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову шляхом заборони Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради вчиняти дії, що стосуються предмета спору, а саме: заборонити вчиняти дії щодо скасування дії паспортів прив`язки №10-08/1012 від 29.07.2019 року та №01-08/1014 від 29.07.2019 року на групу стаціонарних тимчасових споруд (існуючі) павільйони до набрання законної сили судового рішення по справі.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник зазначив, що 22.08.2019 року головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області - Кондратюк Ольгою Сергіївною під час проведення позапланової перевірки на об`єкті нагляду Департаментом архітектури та містобудування Одеської міської ради, встановлено, що паспорти прив`язки № 01-08/1012 від 29.07.2019 року та № 01-08/1014 від 29.07.2019 року на групу стаціонарних тимчасових споруд (існуючі) павільйони за адресою: АДРЕСА_2 , замовник ФОП ОСОБА_1 видані заступником директора Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради - Тітовським Ігорем Вікторовичем, прийнято з порушенням норм п.5.4. ДБН В.2.2-23:2009 «Будинки і споруди. Підприємства торгівлі», п.1.14 наказу Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2014 року №1417 «Про затвердження Правил пожежної безпеки в Україні», п.2.6. Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 року №244. На підставі вищезазначеної перевірки Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області прийнято рішення про скасування дії паспортів прив`язки №01-08/1012 від 29.07.2019 року та №01-08/1014 від 29.07.2019 на групу стаціонарних тимчасових споруд (існуючі) павільйони.

Заявник вказав, що про прийняте рішення про скасування дії паспортів прив`язки №01-08/1012 від 29.07.2019 року та №01-08/1014 від 29.07.2019 року на групу стаціонарних тимчасових споруд (існуючі) павільйони Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області повідомив Департамент архітектури та містобудування Одеської міської ради з метою вчинення дій, спрямованих на скасування дії паспортів прив`язки №01-08/1012 від 29.07.2019 року та № 01-08/1014 від 29.07.2019 року.

У зв`язку з тим, що предметом спору є визнання протиправним та скасування рішення Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про скасування дії паспортів прив`язки №01-08/1012 від 29.07.2019 року та №01-08/1014 від 29.07.2019 року на групу стаціонарних тимчасових споруд (існуючі) павільйони, позивач вважає за необхідне заборонити Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради вчиняти дії, що стосуються предмета спору, а саме: заборонити вчиняти дії щодо скасування дії паспортів прив`язки № 01-08/1012 від 29.07.2019 та № 01-08/1014 від 29.07.2019 на групу стаціонарних тимчасових споруд (існуючі) павільйони, так як невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а подання адміністративного позову та відкриття провадження у справі не зупиняє дію оскаржуваного рішення.

Скасування Департаментом архітектури та містобудування Одеської міської ради дії паспортів прив`язки №01-08/1012 від 29.07.2019 року та № 01-08/1014 від 29.07.2019 року на групу стаціонарних тимчасових споруд (існуючі) павільйони, призведе, на думку заявника, до позбавлення позивача майнових прав, а саме: на павільйони за адресою: АДРЕСА_2 , що в свою чергу унеможливить поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звертається до суду.

Відповідно до ч.1 ст.150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (ч.2 ст.150 КАС України).

Згідно ч.1 ст.151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

За приписами ч.2 ст.151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи (ч.1 ст.154 КАС України).

Інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі. Метою застосування заходів забезпечення позову є, перш за все, захист прав позивача до ухвалення рішення у справі.

За змістом ст.150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову та доведеності належними доказами обставин, на які посилається заявник в заяві; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи наявна хоча б одна з вищенаведених обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи з забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Із наведеного випливає, що вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Позивач не зазначає у позові, які саме дії щодо скасування дії паспортів прив`язки слід заборонити вчиняти Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради. Доказів того, що позивача може бути позбавлено майнових прав, у разі невжиття заходів забезпечення позову, позивач суду не надав.

Крім того, невжиття заходу забезпечення позову, про який просить позивач, не може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а також не може ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

З огляду на зазначене, за результатами розгляду заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Керуючись ст. 150, 151, 154, 248, 256, 293 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) про забезпечення позову - відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду протягом 15 днів з дня складення ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.В. Андрухів