Справа № 1340/5614/18
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2019-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2019 рокуЛьвів№ 857/5585/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Довгої О.І., Шавеля Р.М.,

за участю секретаря Мельничук Б.Б.

апелянта ОСОБА_1

представника апелянта ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2019 року (ухвалене головуючим - суддею Гулкевич І.З. о 12 год. 44 хв. у м. Львові, повний текст судового рішення складено 19 квітня 2019 року) у справі № 1340/5614/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просить:

визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області № 3524 від 05.10.2018 «Про накладання дисциплінарних стягнень на окремих працівників Залізничного ВП ГУНП у Львівській області»;

визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області № 662 о/с від 23.10.2018 про звільнення капітана поліції ОСОБА_1 зі служби поліції;

поновити капітана поліції ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого спеціальної поліції Залізничного ВП Головного управління Національної поліції у Львівській області з 23.10.2018;

стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь капітана поліції ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 23.10.2018 р по день ухвалення рішення

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що наказом ГУ НП у Львівській області № 662 о/с від 23.10.2018 позивача звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію». Позивач зазначає, що оскаржуваний наказ є протиправним та незаконним, оскільки відповідачем при винесенні його не враховано позитивну характеристику ОСОБА_1 , усіх обставин події, відсутність заподіяної шкоди, рівень професійної кваліфікації, тривалий період проходження служби та не наведено жодних обгрунтувань щодо необхідності (доцільності) застосування найбільш суворого виду дисциплінарного стягнення - звільнення з правоохоронного органу.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10.04.2019 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що вина позивача у вчиненні дисциплінарного проступку проявляється у прямому умислі, тобто останній свідомо допускав настання несприятливих наслідків після вчинення дій. Дане порушення стало можливим внаслідок особистої недисциплінованості та повного ігнорування ним вимог чинного законодавства, свідомого вчинення дій, що підривають авторитет поліції. Відтак суд першої інстанції дійшов висновку, що застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів Національної поліції України здійснено Головним управлінням Національної поліції у Львівській області на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законом, а тому підстави для скасування оскаржених наказів відсутні.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив позивач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Зокрема в апеляційні скарзі зазначає, що обставини викладенні у висновку службового розслідування від 04.10.2018 не відповідають фактичним обставинам справи, є неправдивими та сфальсифікованими. Крім цього зазначає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки службовій характеристиці на оперуповноваженого спеціальної поліції Залізничного відділу поліції ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_1 в якій зазначено, що службу в ОВС розпочав з 13.08.2017, у займаній посаді з 09.07.2018 зарекомендував себе із задовільної сторони, діючих дисциплінарних стягнень не має, у стройовому відношенні підготовлений. Матеріальну частину вогнепальної зброї, правила та порядок її застосування знає. На зауваження керівництва реагує правильно. Заняття по службовій підготовці відвідує. Стаж служби при звільненні становить 11 років 02 місяців 09 днів. Разом з цим вказує, що у службовому висновку розслідування від 04.10.2018 не врахована його позитивна характеристика та не враховано усіх обставин події, відсутність заподіяної шкоди, рівень професійної кваліфікації, тривалий період проходження служби та не наведено жодних обгргунтувань щодо необхідності застосування до нього найбільш суворого виду дисциплінарного стягнення - звільнення з правоохоронного органу.

В судовому засіданні апелянт та його представник надали пояснення та просять апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Відповідач, в судове засідання на виклик суду не з`явився, явку уповноваженої особи не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений, що не перешкоджає розгляду справи в його відсутності згідно з ч. 2 ст. 313 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, апелянта та його представника, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції - змінити в частині мотивів відмови в позові, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що Наказом т.в.о. начальника ГУНП у Львівській області Сабанюком Т.Р. від 27.09.2018 № 3370 призначено службове розслідування щодо оперуповноваженого спеціальної поліції Залізничного ВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_1 та старшого інспектора відділу превенції Залізничного ВП ГУНП у Львівській області підполковника поліції Петрівного Р.Б.

04.10.2018 начальником ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , затверджено висновок за результатами порушення службової дисципліни оперуповноваженим спеціальної поліції Залізничного ВП ГУНП у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_1 . Відповідно якого встановлено наступне.

26.09.2018 о 03:15 на автодорозі сполучення «Київ-Чоп» 594+500м, працівниками УПП у Львівській області ДПП НП України, за порушення ПДР (рух по зустрічній смузі руху з увімкненим дальнім світлом фар), був зупинений автомобіль «TOYOTA CAMRY», н.з. НОМЕР_1 , під керуванням оперуповноваженого спеціальної поліції Залізничного ВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_1 , в салоні якого перебував старший інспектор відділу превенції Залізничного ВП ГУНП у Львівській області підполковник поліції Петрівський Р.Б.

Під час спілкування з ОСОБА_1 поліцейськими в останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, порушення мовлення).

Патрульними УПП у Львівській області запропоновано пройти обстеження на встановлення стану алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки, так і в медичному закладі на що останній, відмовився.

На капітана поліції ОСОБА_1 26.09.2018 о 04:50 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП серії БД №134776 та постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху НК № 615148 за ч.2 ст. 122 КУпАП.

В подальшому, 26.09.2018 0 14:30, в робочий час, працівниками ВІОС УКЗ ГУНП в приміщенні ГУНП у Львівській області, за адресою: м. Львів, пл. Григоренка, 3, у службовому кабінеті № 125, було виявлено капітана поліції ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Капітану поліції ОСОБА_1 було запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер», або огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, на що останній від проходження тесту та огляду відмовився про що складено акт № 3749/13/03-2018.

05.10.2018 начальником Головного управління Національної поліції у Львівській області Середою В.В. винесено наказ № 3524 про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Залізничного ВП ГУНП у Львівській області, зокрема, за грубе порушення службової дисципліни, основних обов`язків, передбачених ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» в частині неухильного дотримання положень Конституції України, Законів України та нормативно-правових актів, що регламентуються діяльністю поліції та Присяги поліцейського, а також вимог, п. 2 розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, а також скоєння вчинку, що підриває авторитет поліції, що виразилось у перебуванні 26.09.2018 на службі з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмові від відповідного огляду, на оперуповноваженого спеціальної поліції Залізничного ВП ГУНП у Львівській області на капітана поліції ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення - звільнення зі служби в поліції.

Зокрема в цьому наказі зазначено, що 26.09.2018 о 03:15 на автодорозі сполучення «Київ-Чоп» 594+500м, працівниками УПП у Львівській області ДПП НП України , за порушення ПДР (рух по зустрічній смузі руху з увімкненим дальнім світлом фар), був зупинений автомобіль «TOYOTA CAMRY», н.з. НОМЕР_1 , під керуванням оперуповноваженого спеціальної поліції Залізничного ВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_1, в салоні якого перебував старший інспектор відділу превенції Залізничного ВП ГУНП у Львівській області підполковник поліції Петрівський Р.Б, Під час спілкування з ОСОБА_1 поліцейськими в останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, порушення мовлення). Патрульними УПП у Львівській області запропоновано пройти обстеження на встановлення стану алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки, так і в медичному закладі на що останній, відмовився. На капітана поліції ОСОБА_1 26.09.2018 працівниками УПП у Львівській області було складено адміністративні матеріали, передбачені ч. 2 ст. 122 та ст. 130 КУпАП. В подальшому, 26.09.2018 р о 14:30, в робочий час, працівниками ВІОС УКЗ ГУНП в приміщенні ГУНП у Львівській області, за адресою: м. Львів, пл. Григоренка,3, у службовому кабінеті № 125, було виявлено капітана поліції ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Капітану поліції ОСОБА_1 було запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер», або огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, на що останній від проходження тесту та огляду відмовився про що складено акт №3749/13/03-2018.

23.10.2018 начальником Головного управління Національної поліції у Львівській області винесено наказ № 662 о/с про звільнення зі служби в поліції капітана поліції ОСОБА_1 , оперуповноваженого спеціальної поліції Залізничного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення) ч. 1 ст. 77.

Позивач, вважаючи прийнятті накази відповідача протиправними, звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Проаналізувавши матеріали справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для відмови в задоволенні позовних вимог, разом з тим, не може погодитись з мотивами, на підставі яких було ухвалено оскаржуване рішення.

Проходження служби в органах внутрішніх справ регламентується спеціальним законодавством - Законом України «Про Національну поліцію», Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України (далі - Дисциплінарний статут), затвердженим Законом України від 22.02.2006 № 3460-ІV.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» національна поліція - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через МВС України згідно із законом.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію» завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності.

Згідно ст.17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до п.1, 2, 3 ч.1 ст.18 цього Закону поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватись положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва, поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до Закону.

Відповідно до ст.60 цього ж Закону проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Сутність службової дисципліни, обов`язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень, встановлені Дисциплінарним статутом.

Відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Статтею 2 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до ст.5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового i начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність.

Згідно зі ст.7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового i начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів i наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров`я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об`єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об`єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов`язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Відповідно до ст.12 Дисциплінарного статуту на ocіб рядового i начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ

Стаття 14 Дисциплінарного статуту передбачає, що про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. у разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

З метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Порядок проведення службових розслідувань визначений Інструкцією про Порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженою Наказом МВС України № 230 від 12.03.2013. зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.04.2013 за № 541/23073.

Відповідно до пункту 2.1. Інструкції № 230 підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов`язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Разом з тим, пунктом 5.4. Інструкції № 230 передбачено, якщо вину особи повністю доведено, начальник приймає рішення про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органів внутрішніх справ.

Отже, з огляду на викладене вище, підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є повне доведення вини особи в ході службового розслідування, метою якого і є саме з`ясування обставин вчинення дисциплінарного порушення, уточнення ступеня вини особи.

Такими підставами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи рядового або начальницького складу ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу (ст.14 Дисциплінарного статуту).

У постановах Верховного Суду України від 29.09.2015 (справа № 21-1288а15) та від 20.10.2015 (справа № 21-2103а15) зазначено, що дискредитація звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (національної поліції) за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Вчинки, що дискредитують працівників органів внутрішніх справ пов`язані, насамперед, із низкою моральних вимог, які ставляться до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Ці вимоги відображені у ст. 5 Закону України «Про державну службу», Кодексі честі працівника органів внутрішніх справ, Етичному кодексі працівника органів внутрішніх справ та інших нормативно-правових актах, що регулюють діяльність органів системи МВС України та їх особового складу.

Тому під вчинками, що дискредитують звання працівника органів внутрішніх справ та органи внутрішніх справ, необхідно розуміти протиправні, винні діяння, які здійснені посадовою особою органу внутрішніх справ у зв`язку з виконанням службових обов`язків або не пов`язані з їх виконанням, але за своїм характером здатні принизити в очах громадськості гідність та авторитет працівника органів внутрішніх справ та безпосередньо органи внутрішніх справ.

До таких вчинків, необхідно віднести: вчинення злочину, встановленого вироком суду, що набрав законної сили; скоєння корупційного діяння як різновиду адміністративного правопорушення; систематичне скоєння адміністративних правопорушень, що посягають на встановлений порядок управління, громадський порядок та громадську безпеку; заняття підприємницькою діяльністю; організацію страйків та участь у них; розголошення службової таємниці; появу на службі або поза службою в нетверезому стані, що ображає людську гідність; вживання алкогольних напоїв у форменому одязі у громадських місцях; прийняття наркотичних або токсичних препаратів без рецепту лікаря; систематичне порушення правил носіння форменого одягу, зовнішньої охайності; неодноразове грубе і зверхнє ставлення до громадян; прояви жорстокого або принизливого ставлення до людей; скоєння аморального проступку, не сумісного з продовженням служби в ОВС; систематичне поширення компрометуючої ОВС України інформації за допомогою засобів мас-медіа. Разом з тим, зазначений перелік не є вичерпним і в кожному окремому випадку необхідно враховувати чи є вчинок дискредитуючим у сукупності з конкретними обставинами, під час яких такий вчинок був зроблений працівником ОВС.

Так з матеріалів справи слідує, що позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за грубе порушення службової дисципліни, основних обов`язків, передбачених ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» в частині неухильного дотримання положень Конституції України, Законів України та нормативно-правових актів, що регламентуються діяльністю поліції та Присяги поліцейського, а також вимог, п. 2 розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, що виразилось у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а також скоєння вчинку, що підриває авторитет поліції, що виразилось у перебуванні 26.09.2018 о 14:30 на службі з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмові від відповідного огляду, на оперуповноваженого спеціальної поліції Залізничного ВП ГУНП у Львівській області на капітана поліції ОСОБА_1 та накладено дисциплінарне стягнення - звільнення зі служби в поліції.

Колегія суддів встановила, що такому рішенню відповідача передувало повне дослідження всіх обставин справи, яке підтверджується висновком службового розслідування за фактом грубого порушення службової дисципліни окремими працівниками Залізничного ВП ГУНП у Львівській області.

Разом з цим колегія суддів встановила, що суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позову взяв до уваги лише обставини щодо мали місце 26.09.2018 о 03:15 на автодорозі сполучення «Київ-Чоп» 594+500м, коли працівниками УПП у Львівській області ДПП НП України, за порушення ПДР (рух по зустрічній смузі руху з увімкненим дальнім світлом фар), був зупинений автомобіль «TOYOTA CAMRY», н.з. НОМЕР_1 , під керуванням оперуповноваженого спеціальної поліції Залізничного ВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_1, в салоні якого перебував старший інспектор відділу превенції Залізничного ВП ГУНП у Львівській області підполковник поліції Петрівський Р.Б.

Так суд першої інстанції зазначив, що зокрема з досліджених відеозаписів вбачається, що за кермом автомобіля «TOYOTA CAMRY», н.з. НОМЕР_1 знаходився ОСОБА_1 , із зовнішнього вигляду та розмови видно, що ОСОБА_1 знаходився з явними ознаками алкогольного сп`яніння, неодноразово висловлювався ненормативною лексикою, намагався домовитись із поліцейськими з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Відтак керуючись наведеними вище суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 2 розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, тобто скоїв вчинок, який дискредитує звання поліцейського Національної поліції України.

Однак колегія суддів звертає увагу, що судом першої інстанції не надано жодної оцінки обставинам, що мали місце 26.09.2018 о 14:30, а саме перебування позивача на службі з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмові від відповідного огляду.

Так відповідачем на запит апеляційного суду до матеріалів справи було долучено відеозапис про перебування позивача 26.09.2018 на службі з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмові від відповідного огляду. З цього запису вбачається, що в робочий час, 26.09.2018 о 14:30, в присутності трьох осіб ОСОБА_1 спершу відмовляється від проходження тесту на алкогольне сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер», а в подальшому відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, в результаті чого було складено Акт від 26.09.2018. (а.с. 81а)

Ці обставини не заперечив і позивач.

Відтак, факт перебування 26.09.2018 о 14:30 на службі з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмові від відповідного огляду, що в свою чергу дискредитує звання працівника органів внутрішніх справ та органи внутрішніх справ, підтверджується долученим відеозаписом та складеним актом.

У зв`язку з наведеним вище суд апеляційної інстанції вважає, що є підстави для зміни рішення суду першої інстанції в частині мотивів відмови в задоволенні позову, оскільки обставини, щодо перебування ОСОБА_1 на службі з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмові від відповідного огляду не було досліджено судом першої інстанції, хоча такі стали підставою для накладення дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби в поліції.

Щодо доводів апелянта про те, що постановою Івано-франківського апеляційного суду від 10.05.2019 провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито на підставі ст. 247 КУпАП за відсутністю складу правопорушення то суд вважає, що така постанова не спростовує наведені вище докази про порушення службової дисципліни, основних обов`язків, передбачених ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» в частині неухильного дотримання положень Конституції України, Законів України та нормативно-правових актів, що регламентуються діяльністю поліції та Присяги поліцейського, а також вимог, п. 2 розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, що виразилось у перебуванні 26.09.2018 о 14:30 на службі з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмові від відповідного огляду.

З огляду на встановлене та висновки Верховного Суду, колегія суддів дійшла висновку, що хоча і не підтверджено керування позивачем транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, однак суд вважає, що на ОСОБА_1 було правомірно накладено дисциплінарне стягнення у виді звільнення з займаної посади, у зв`язку із наявністю факту порушення службової дисципліни, оскільки останній перебував 26.09.2018 о 14:30 на службі з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від відповідного огляду, що в свою чергу свідчить про відсутність підстав для визнання протиправними та скасування оскаржуваних наказів і поновлення позивача на службі в органах Національної поліції.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ст.317 КАС України, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

За наведених вище обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно відмовив в задоволенні позовних вимог, однак вважає, що в частині мотивування слід змінити.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 1340/5614/18 змінити в частині мотивів відмови в задоволенні позовних вимог.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді О. І. Довга
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 11 вересня 2019 року