Справа № 640/14601/19
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2019-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог

13 вересня 2019 року м. Київ № 640/14601/19

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі судді Кармазіна О.А. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом:Міністерства внутрішніх справ України
до третя особаМіністерства юстиції України, ОСОБА_1
про визнання протиправними та скасування постанов,-

В С Т А Н О В И В:

Міністерство внутрішніх справ України (01024, м. Київ, вул. Богомольця, 10, код ЄДР: 00032684) (далі - позивач, МВС України) звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13, код ЄДР: 00015622) (далі - відповідач, МЮУ), в якому просить суд визнати протиправними та скасувати:

1) постанову державного виконавця від 24.06.2019 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у розмірі 261,30 грн. у виконавчому провадженні № 59288973;

2) постанову державного виконавця від 07.06.2019 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 16 692,00 грн. у виконавчому провадженні № 59288973.

Даний позов направлено МВС України засобами поштового зв`язку 31.07.2019, про що свідчить штамп ДП «Уркпошта» про відправлення поштової кореспонденції, проставленого конверті (том 1 а.с. 21). В канцелярії суду зареєстрований 02.08.2019.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.08.2019 позовну заяву залишено без руху як таку, що подана без додержання вимог, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України), та встановлено строк для їх усунення.

В межах встановленого судом строку недоліки позовної заяви визначені в ухвалі позивачем усунуто.

Ухвалою від 29.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду у судовому засіданні. Вказану справу вирішено розглядати за правилами ст. 287 КАС України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04.01.2019, винесеного у справі № 560/4213/18, МВС України затверджено висновок від 12.04.2019 про призначення третій особі одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850.

Натомість, 07.06.2019 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сидоренком Р.Г. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 59288973 на підставі виконавчого листа № 560/4213/18, виданого 13.05.2019 Хмельницьким окружним адміністративним судом.

Разом з тим, як зазначає представник МВС України, не зважаючи на фактичне виконання МВС України зазначеного рішення суду, державним виконавцем винесено постанову від 07.06.2019 про стягнення виконавчого збору у розмірі 16 692,00 грн. та постанову від 24.06.2019 про стягнення витрат виконавчого провадження у розмірі 261,30 грн. за виконавчим провадженням № 59288973 (копії постанов додаються).

Представник позивача звертає увагу суду на те, що 22.07.2019 на адресу МВС України надійшов лист Державної казначейської служби України № 13-06-06/12187 щодо безспірного списання коштів у якому, як зазначає представник позивача зазначалось, що постановою державного виконавця від 07.06.2019 про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 59288973 стягнуто з МВС України виконавчий збір у розмірі 16 692,00 грн. та постановою державного виконавця від 24.06.2019 про стягнення з боржника витрат виконавчого збору у виконавчому провадженні № 59288973 стягнуто з МВС України витрати виконавчого провадження у розмірі 261,30 грн. На підтвердження вказаного представник позивача надає копію листа ДКС України із штампом вхідної кореспонденції МВС України, що, на думку представника МВС України засвідчує дату одержання вказаних постанов.

Відтак, як наголошує представник позивача, зважаючи на те, що про існування оскаржуваних постанов МВС України дізналося лише 22.07.2019, тобто з листа ДКС України від 22.07.2019 № 13-06-06/12187, а до суду МВС України звернулося 31.07.2019, десятиденний строк звернення до суду позивачем не пропущений.

У судовому засіданні 13.09.2019 питання пропуску строку звернення до суду поставлено на обговорення присутніх учасників справи, які висловили з цього приводу свої позиції. За результатами засідання 13.09.2019 та на підставі ч. 3 ст. 194 КАС України розгляд справи продовжено в рамках письмового провадження.

Розглядаючи справу, судом отримано додаткові матеріали, що впливають на оцінку обставин щодо дотримання позивачем строку звернення до суду з даним позовом, у зв`язку з чим, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Так, ч.ч. 1, 2 ст. 287 КАС України визначено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду: 1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів; 2) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Тобто, для звернення до суду з даним позовом встановлюється десятиденний строк звернення до суду, з дня коли особи дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав та інтересів.

Так, предметом позов в даній справі є оскарження МВС України постанов державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сидоренком Р.Г. від 07.06.2019 про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 59288973 у розмірі 16 692,00 грн. та від 24.06.2019 про стягнення з боржника витрат виконавчого збору у виконавчому провадженні № 59288973 у розмірі 261,30 грн.

Як зазначає представник МВС України про існування вказаних постанов позивачу стало відомо 22.07.2019, при отримані МВС України листа ДКС України № 13-06-06/12187.

Разом з тим, суд вважає вказані твердження позивача безпідставними, з огляду на те, що як видно з матеріалів справи (том 1 а.с. 44), відповідно до штампу вхідної кореспонденції МВС України, проставленого на супровідному листі ВПВР Департаменту ДВС МЮУ від 07.06.2019 № 59288973/7-20.1, який надійшов до МВС України 20.06.2019 вказаним супровідним листом отримано постанову державного виконавця від 07.06.2019 про стягнення з МВС України виконавчого збору у виконавчому провадженні № 59288973 у розмірі 16 692,00 грн.

Тобто, оскаржувану постанову від 07.06.2019 № 59288973 про стягнення виконавчого збору отримано МВС України 20.06.2019, а відтак саме з 20.06.2019 у позивача виник обов`язок протягом десяти днів оскаржити таку постанову до суду.

Натомість, як вже було зазначено судом, з даним позовом позивач звернувся лише 31.07.2019, тобто поза межами строку, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 284.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом в частині позовних вимог щодо оскарження постанови відповідача від 07.06.2019 № 59288973 про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні, з огляду на що позовні вимоги в цій частині підлягають залишенню без розгляду.

Слід зазначити, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення та розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Крім того дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, а також однією із гарантій дотримання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому, положення «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке прийнято рішення або вчинені дії. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Доказами того, що особа знала про можливе порушення своїх прав є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

У справах «Стаббігс та інші проти Великобританії» та «Девеер проти Бельгії» Європейський суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

При цьому, згідно з п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу. Разом з тим, як вже зазначалося, відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, зважаючи на те, що звернення позивача до суду із даним позовом щодо оскарження ним частини позовних вимог, а саме визнання протиправною та скасування постанови від 07.06.2019 № 59288973 про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні у розмірі 16 692,00 грн. відбулось поза межами строку, встановленого п. 1 ч. 2 ст. 287 КАС України, а також останнім під час судового засідання не надано доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду у цій частині та суд не вбачає підстав для поновлення строку звернення до суду, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця від 07.06.2019 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 16 692,00 грн. у виконавчому провадженні № 59288973 підлягають залишенню без розгляду.

Матеріалами справи даний висновок не спростовано та зворотного не доведено.

Керуючись положеннями статей 122, 123, п. 8 ч. 1 ст. 240, ст.ст. 243, 248, 250 та п. 1 ч. 2 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

1 Позовну заяву Міністерства внутрішніх справ України в частині позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови від 07.06.2019 № 59288973 про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні у розмірі 16 692,00 грн. залишити без розгляду.

2. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Оскільки ухвала суду за наслідками вирішення питання щодо залишення позову без розгляду (в частині) не є судовим рішенням за наслідками розгляду справи, на що вказує власне і сама назва ухвали («без розгляду») та її сутність, правила ч. 1 ст. 272 КАС України щодо набрання законної сили судовими рішеннями за наслідками розгляду справ, визначених, зокрема, ст. 287 КАС України, у даному випадку не застосовуються. Відтак, дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею (ч. 2 ст. 256 КАС України).

Відповідно до ч. 6. ст. 287 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 (крім строків подання апеляційної скарги) - 297 КАС України, з урахуванням та п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України (в редакції Закону № 2147-VIII).

Суддя О.А. Кармазін