Справа № 460/1401/19
Суддя: Друзенко Н.В.
Дата ухвалення: 2019-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

17 вересня 2019 року м. Рівне №460/1401/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Друзенко Н.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

24.04.2019 ОСОБА_1 звернувся до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області з позовом до Управління пенсійного фонду України в Дубенському районі про зобов`язання провести індексацію пенсії з врахуванням коефіцієнта стажу в порядку і на умовах законодавства, яке діяло в період нарахування пенсії; зобов`язання провести розрахунок індексації пенсії в 2019 році з врахуванням проведення індексації в 2018 році; зобов`язання провести доплату незаконно недорахованої пенсії за період з 01.10.2017 по 01.06.2019 у розмірі 40408,96 грн.

Ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 11.05.2019 справу №559/896/19 було передано для розгляду до Рівненського окружного адміністративного суду за підсудністю.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.06.2019 справу передано на розгляд судді Рівненського окружного адміністративного суду Друзенко Н.В.

Після усунення недоліків позовної заяви, ухвалою від 11.07.2019 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

З огляду на те, що згідно наказу №178 від 15.07.2019 Рівненського окружного адміністративного суду судді Друзенко Н.В., надано щорічну відпустку тривалістю 30 робочих (42 календарних) днів з 05 серпня по 16 вересня 2019 року, дана справа вирішена суддею 17.09.2019.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що з березня 2019 року позивачу в рамках пенсійної реформи був проведений перерахунок пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення в розмірі 1,17, однак в результаті такого перерахунку його пенсія зменшилася. Повідомлено, що з жовтня 2017 коефіцієнт стажу при розрахунку пенсії був неправомірно зменшений з 1,35 до 1,0, тобто пенсія позивача зменшена в 1,5 рази. Стверджує, що такі діяння суперечать Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Зазначено, що при індексації пенсії в 2017 році враховувалася середня заробітна плата за 2014-2016 роки - 3764,40 грн, при нарахуванні пенсії в 2016 враховувалася середня заробітна плата за 2013-2015 роки - 3263,44 грн., коефіцієнт індексації 1,1535. Вказано, що після проведення індексації із застосуванням такого коефіцієнта пенсія позивача зменшилася до 6275,31 грн. у 2017 році, у зв`язку з чим йому здійснювали доплату. При проведенні індексації в 2019 році із застосування збільшуючого коефіцієнта 1,1715 пенсія позивача з 7344,35 грн. зменшилася до 7342,12 грн. Сторона позивача вважає, що відповідачем неправомірно не була проведена індексація у 2018 році, а індексація пенсії у 2019 повинна бути проведена з урахуванням індексації у 2018 році. З огляду на це просила позов задовольнити.

13.08.2019 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву Дубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, на обґрунтування заперечень у якому зазначено, що позивачем підмінено поняття "індексації пенсії" та "коефіцієнту стажу". Повідомлено, що оскільки пенсія позивачу призначалася не вперше, підстав для застосування положень, які регулюють первинне призначення пенсій, в тому числі застосування величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 % немає. Сторона відповідача стверджує, що дії органу Пенсійного фонду ґрунтуються на нормах чинного законодавства України та правомірні, а тому просила в задоволенні позову відмовити.

Судом встановлено, що постановою Кабінету Міністрів України №628 від 22.08.2018 "Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України" Дубенське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, яке є правонаступником всіх прав та обов`язків.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Дубенське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області припинено 13.08.2019, про що внесено запис №3001701.

Керуючись положеннями статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України, судом допущено заміну Дубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області його правонаступником - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області.

Розглянувши позовну заяву та відзив, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебував на обліку в Дубенському об`єднаному управлінні пенсійного фонду України Рівненської області та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

13.03.2019 ОСОБА_1 звернувся до органу Пенсійного фонду з заявою щодо проведення індексації пенсії з 01.01.2019 (а.с.9-10).

Листом від 12.04.2019 за №09/02-20-Ф Дубенське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області відмовило позивачу у такому перерахунку пенсії та повідомлено, що з 18.04.2016 позивачу призначено пенсію по інвалідності в розмірі пенсії по віку відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у розмірі 9230,44 грн., з урахуванням кратності 1,35, а саме: розмір пенсії за віком - 7344,35 грн., збільшення як інваліду війни - 1836,09 грн., державна соціальна допомога інвалідам війни - 50 грн. Зауважено, що з 01.10.2017 пенсію перераховано відповідно до нових змін, згідно з якими пенсія перераховується із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015, 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %. Якщо розмір пенсії після осучаснення заробітної плати зменшився, формується доплата до старого розміру пенсії (різниця між розміром пенсії станом на 30.09.2017 та розміром пенсії станом на 01.10.2017). Розмір пенсії позивача з 01.10.2017 становить 9624,04 грн., а саме: 6275,31 грн., підвищення інвалідам війни 3 групи - 435,60 грн., збільшення інвалідам війни - 1568,83 грн., державна соціальна допомога інвалідам війни - 50 грн., доплата до старого розміру пенсії - 12974,30 грн. З 01.03.2019 відповідно до постанови КМУ №124 від 20.02.2019 проведено перерахунок пенсій із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,17. З огляду на це, розмір пенсійної виплати позивача становить 9724,04 грн., а саме: розмір пенсії за віком - 7342,12 грн., підвищення інвалідам війни 3 групи - 449,10 грн., збільшення інвалідам війни - 1835,53 грн., державна соціальна допомога інвалідам війни - 50 грн., доплата до індексації з 01.03.2019 - 47,29 грн. (а.с.11).

Не погоджуючись з правомірністю нарахування пенсії, зокрема, її індексації, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходив з наступного.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України від 09.07.2003 №1058 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" закріплено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг. Так, відповідно до пункту 1 частини першої цієї статті право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Згідно із статтею 1 Закону України від 03.07.1991 №1282-ХІІ "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 цього Закону передбачено, що пенсії є об`єктом індексації грошових доходів населення. Індексація пенсій здійснюється шляхом їх підвищення відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Загальні положення щодо проведення індексації та перерахунку пенсії визначено статтею 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Частиною другою статті 42 Закону №1058-IV визначено, що для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір, дата та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Порядок) затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124.

Цим Порядком відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено механізм проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Згідно із положеннями пунктів 2 та 3 Порядку перерахунку підлягають пенсії, обчислені відповідно до Закону №1058-IV, призначені за зверненнями, які надійшли по 31 грудня включно року, що передує року, в якому проводиться перерахунок, крім тих, які на дату проведення перерахунку переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на умовах, визначених абзацом третім частини третьої статті 45 Закону №1058-IV (за зверненнями, які надійшли з 1 січня року, в якому проводиться перерахунок).

Пунктом 5 Порядку встановлено, що у 2019 році перерахунок пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 1 жовтня 2017 року на коефіцієнт, визначений згідно з абзацом першим пункту 4 цього Порядку.

Кожен наступний перерахунок у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Таким чином, з 1 березня 2019 року перерахунок пенсій здійснюється за умов, визначених пунктами 2, 3 та 5 Порядку, а саме - перерахунку підлягають пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за зверненнями, які надійшли по 31 грудня включно року, що передує року, в якому проводиться перерахунок, та для обчислення розміру яких враховувався показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, станом на 1 жовтня 2017 року.

Водночас, суд зазначає, що приписами положень пункту 4-3 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Пунктом 4-4 цього ж Закону передбачено, що з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 % (застосовується з 1 жовтня 2017 року).

Позивачу призначена пенсія по інвалідності у розмірі пенсії за віком з 18.04.2016, тобто з жовтня 2017 року пенсія позивачу не призначалася вперше, а перераховувалася, отже, обчислювалася із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%, а не 1,35 %.

Згідно із положеннями абз.2 пункту 2 Розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 03.10.2017 № 2148-VIII у разі, якщо внаслідок перерахунку, проведеного відповідно до цього Закону, розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Матеріалами справи встановлено, що пенсія позивачу призначена з розрахунку страхового стажу 35 років 3 місяці 26 днів (коефіцієнт стажу 0,35250 з урахуванням кратності 1,35% - 0,47588) та виплачувалась по 30.09.2017 в розмірі 9230,44 грн.

Після перерахунку розмір пенсії з 01.10.2017 становив 9264,04 грн: 6275,31 грн., підвищення інвалідам війни 3 групи - 435,60 грн., збільшення інвалідам війни - 1568,83 грн., державна соціальна допомога інвалідам війни - 50 грн., доплата до старого розміру пенсії - 12974,30 грн.

20.02.2019 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році" №124, якою установлено, що: у 2019 році перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим цією постановою, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,17; у разі, коли розмір підвищення в результаті перерахунку пенсії, зазначеного у цьому пункті, не досягає 100 гривень, встановлюється доплата до пенсії у сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії.

З 01.10.2017 після проведення осучаснення раніше призначених пенсій, по пенсійний справах, призначених по 31.12.2017, застосовано показник середньої заробітної плати за останні 3 роки (2014 - 2016 роки) у розмірі 3764,40 грн. Таким чином, 4404,35 грн. (3764,40 грн. х 1,17) - показник середньої заробітної плати (доходу в Україні), який застосовується при перерахунку пенсій з 1 березня 2019 року.

Після перерахунку з 01.03.2019 відповідно до вказаної постанови із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,17, розмір пенсійної виплати позивача становить 9724,04 грн., а саме: розмір пенсії за віком - 7342,12 грн., підвищення інвалідам війни 3 групи - 449,10 грн., збільшення інвалідам війни - 1835,53 грн., державна соціальна допомога інвалідам війни - 50 грн., доплата до індексації з 01.03.2019 - 47,29 грн.

Вищевказаним спростовуються доводи позивача про те, що застосування відповідачем при обчисленні пенсії позивача величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1 % в порівнянні з 1,35% призведе до звуження вже набутих позивачем прав та рівня соціальної захищеності.

Крім того, позивачем не надано суду будь-яких доказів того, що внаслідок проведеного перерахунку пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1 % відбулось зменшення розміру виплачуваної пенсії.

Необхідно зазначити, що при зменшенні величини оцінки одного року страхового стажу з 1,35% до 1% одночасно було підвищено розмір середньої заробітної плати, який використовується при обчисленні пенсій. З 01.10.2017 перерахунок раніше призначених пенсій здійснено із використанням показника середньої заробітної плати на рівні 3764,40 грн.

Відтак, вказані зміни не погіршили умов отримання пенсії позивачем.

Посилання позивача на порушення статті 22 Конституції України у зв`язку зі зміною правого регулювання спірних правовідносин є безпідставними, адже Закон України від 03.10.2017 № 2148-VIII не визнано неконституційним Конституційним Судом України, який до того ж у Рішенні від 26.12.2011 № 20-рп/2011 вказав, що одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні "Велікода проти України" від 03.06.2014. В зазначеному рішенні Суд вказав, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні даного спору, з огляду на встановлені обставини, дійшов висновку, що дії відповідача вчиненні в порядку та у спосіб, що визначені чинним законодавством, в межах наданих йому повноважень, обґрунтовано і правомірно. В той час як порушення прав позивача, про захист яких він просив в судовому порядку, не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду.

За наведеного, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити повністю.

Правові підстави для застосування статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (, вул.Короленка, 7, м.Рівне, 33028) про зобов`язання вчинення певних дій - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складений 17 вересня 2019 року.

Суддя Друзенко Н.В.