Справа № 564/1924/19
Суддя: Левчук В. В.
Дата ухвалення: 2019-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1924/19

11 вересня 2019 року

м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Левчук В.В.

секретар судового засідання Зберун К.Ф.

за участю

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - адвоката Остапенка В.С.

відповідач - не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Костопільського районного суду Рівненської області справу №564/1924/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області в особі поліцейського ГРПП№1 Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області старшого сержанта поліції Левчика Олександра Віталійовича (м.Костопіль Рівненської області, вул.Коперніка 15) про скасування рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ВСТАНОВИВ:

14 липня 2019 року в м.Костопіль, вул.Фабрична 11 поліцейським ГРПП№1 Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області старшим сержантом поліції Левчиком Олександром Віталійовичем відносно ОСОБА_1 , винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ДПО18№190273 з якої вбачається, що водій ОСОБА_1 14.07.2019 року о 14:18 год., керуючи транспортним засобом Volkswagen Passat, д.н.з НОМЕР_1 в м.Костопіль по вул.Фабричній порушив правила проїзду залізничних переїздів, наближаючись до залізничного переїзду не виконав вимог дорожнього знаку 2.2 "Проїзд без зупинки заборонено", а також здійснив проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія) чим порушив п.20.2 ПДР України, за що передбачено відповідальність за ч.1 ст.123 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Цією ж постановою застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Не погоджуючись з винесеною постановою, ОСОБА_1 звернувся до Костопільського районного суду Рівненської області із адміністративним позовом до Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області в особі поліцейського ГРПП№1 Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області старшого сержанта поліції Левчика Олександра Віталійовича про скасування рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Позов мотивовано тим, що постанова про накладення адміністративного стягнення є незаконною, оскільки позивач, керуючи транспортним засобом Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 , правил дорожнього руху не порушував, а відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження вчинення ним правопорушення.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з підстав, наведених у позовній заяві, пояснили, що позивач не вчиняв правопорушення і відповідачем не надано жодного доказу вчинення ним порушення, за яке останнього притягнуто до відповідальності, просили позов задоволити.

Допитаний в якості свідка позивач зазначив, що правопорушення не вчиняв, перед знаком СТОП зупинився, оскільки вимушений був об`їжджати наявну перед знаком вибоїну на дорозі. На момент його зупинки поліцейський автомобіль знаходився за метрів 200 від місця зупинки, попереду. Після того, коли позивач рушив від знаку і почав рух у бік поліцейського автомобіля, за метрів 20 до автомобіля поліції його було зупинено та повідомлено, що він ніби то порушив Правила дорожнього руху.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату і час розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, про причину неявки суду не повідомив, правом на подання відзиву на позов не скористався.

Відповідно до ч.1 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, заслухавши показання позивача, пояснення його представника, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, встановив наступне.

Відповідно до постанови від 14 липня 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ДОП18 №190273 водій ОСОБА_1 14.07.2019 року о 14:18 год., керуючи транспортним засобом Volkswagen Passat, д.н.з НОМЕР_1 в м.Костопіль по вул.Фабричній порушив правила проїзду залізничних переїздів, наближаючись до залізничного переїзду не виконав вимог дорожнього знаку 2.2 "Проїзд без зупинки заборонено", а також здійснив проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія) чим порушив п.20.2 ПДР України, за що передбачено відповідальність за ч.1 ст.123 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до вимог дорожнього знака 2.2 "Проїзд без зупинки заборонено" забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня - перед знаком.

Дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія) - позначає місце, де водій повинен зупинитися за наявності знака 2.2 або при сигналі світлофора чи регулювальника, що забороняє рух.

Відповідно до п.20.2 Правил дорожнього руху України, під`їжджаючи до переїзду, а також починаючи рух після зупинки перед ним, водій зобов`язаний керуватися вказівками і сигналами чергового по переїзду, положенням шлагбаума, світловою та звуковою сигналізацією, дорожніми знаками і дорожньою розміткою, а також переконатися в тому, що не наближається поїзд (локомотив, дрезина).

Відповідно до ч.1 ст.123 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративна відповідальність настає за порушення правил руху через залізничний переїзд, крім порушень, передбачених частинами другою і третьою цієї статті.

Відповідно до ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову

Аналогічною є правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 14.03.2018 року у справі № 760/2846/17, адміністративне провадження №К/9901/1018/17.

Згідно з приписами ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до пункту 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року № 1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 31 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засоби фото-, і кінозйомки, відеозапису.

Враховуючи викладене, відповідач, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний був використати усі належні та допустимі докази з метою доведення наявності в діях позивача ознак адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.123 КУпАП. Разом з тим до оскаржуваної постанови таких доказів не надано.

Крім того, відповідач не скористався право на подання відзиву на позов, не надав суду будь яких доказів, які б свідчили, що 14.07.2019 року о 14:18 год у м.Костопіль по вул.Фабрична ОСОБА_1 порушив правила проїзду залізничних переїздів, а саме наближаючись до залізничного переїзду не виконав вимог дорожнього знаку 2.2 "Проїзд без зупинки заборонено", а також здійснив проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а отже не надав доказів порушення позивачем вимог п.20.2 ПДР України.

Відповідно до ч.3 ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене, суд дійшов переконливого висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 123, 241-246, 250, 251, 255, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області в особі поліцейського ГРПП№1 Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області старшого сержанта поліції Левчика Олександра Віталійовича (м.Костопіль Рівненської області, вул.Коперніка 15) про скасування рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності - задоволити.

Скасувати винесену 14 липня 2019 року поліцейським ГРПП№1 Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області старшим сержантом поліції Левчиком Олександром Віталійовичем відносно Матвійчука Сергія Миколайовича постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ДОП18№190273.

Провадження у справі закрити.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Костопільський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 11.09.2019.

СуддяВ. В. Левчук