Справа № 360/3451/18
Суддя: Чиркін С.М.
Дата ухвалення: 2019-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 вересня 2019 року

Київ

справа №360/3451/18

адміністративне провадження №К/9901/25535/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Чиркіна С.М.,

суддів: Саприкіної І.В., Стародуба О.П.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17.05.2019 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 31.07.2019 у справі № 360/3451/18 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У 2018 році ОСОБА_1 звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області, в якому просив:

- визнати незаконними та скасувати рішення відповідача від 23.08.2018 «Про відмову в перерахунку пенсії відповідно до норм Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»;

- зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області зарахувати до його пільгового підземного стажу (тобто до стажу, передбаченого пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування) наступні періоди його роботи: з 12.08.1991 по 18.11.1993 у якості електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею шахти «Річна» виробничого об`єднання «Торезантрацит», з 01.03.1994 по 15.08.1997 у якості електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею шахти «Річна» виробничого об`єднання «Торезантрацит», з 20.01.1998 по 08.02.1999 у якості гірничого майстра з повним робочим днем під землею шахти «Фащівська» виробничого об`єднання «Ворошиловградвугілля» (1р.0м.19д.), та період роботи з 09.02.1999 по 24.09.1999 у якості начальника зміни, пов`язаного з підземними роботами шахти «Фащівська» виробничого об`єднання «Ворошиловградвугілля»;

- здійснити з дати призначення пенсії, тобто з 18.12.2017, перерахунок розміру призначеної йому пенсії у відповідності до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 17.05.2019 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 31.07.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково:

- рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17.05.2019 у справі № 360/3451/18 скасовано;

- прийнято нову постанову якою позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено:

- визнано протиправним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області від 23.08.2018 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до норм статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»;

- зобов`язано здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії у відповідності до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з 01.08.2018, зарахувавши до пільгового підземного стажу ОСОБА_1 періоди його роботи: з 22.08.1992 по 18.11.1993 у якості електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею шахти «Річна» виробничого об`єднання «Торезантрацит», з 01.03.1994 по 15.08.1997 у якості електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею шахти «Річна» виробничого об`єднання «Торезантрацит», з 20.01.1998 по 08.02.1999 у якості гірничого майстра з повним робочим днем під землею шахти «Фащівська» виробничого об`єднання «Ворошиловградвугілля» та період роботи пов`язаний з підземними роботами з 09.02.1999 по 24.09.1999 у якості начальника зміни шахти «Фащівська» виробничого об`єднання «Ворошиловградвугілля».

05.09.2019 на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , надіслана 04.09.2019, в якій скаржник просить скасувати рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17.05.2019 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 31.07.2019 і прийняти нове рішення яким задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд установив, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, з огляду на таке.

Відповідно до частини двадцятої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Згідно із пунктом 3 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Отже, в контексті вимог частини двадцятої статті 4, пункту 3 частини шостої статті 12 та статті 262 КАС України справа відноситься до справ незначної складності.

За правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Оцінивши доводи касаційної скарги та правове значення цієї справи для формування єдиної правозастосовної практики, колегія суддів вважає, що посилання скаржника на положення підпункту "а" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України є необґрунтованими, оскільки ухвалені у цій справі судові рішення не впливають на кінцеве формування судової практики та не змінюють її. Крім того, колегія суддів відхиляє також посилання скаржника на існування обставин, визначених підпунктом "в" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, оскільки такі посилання мають загальний характер та притаманні кожній аналогічній справі, тому не можуть бути прийняті, як такі, що мають виняткове значення.

Інші обґрунтовані посилання на існування обставин, передбачених підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України у касаційній скарзі відсутні та такі обставини не вбачаються з поданих матеріалів касаційної скарги.

Таким чином, касаційною скаргою оскаржується судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи, що оскаржуване судове рішення прийнято у справі незначної складності, передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України виняткові обставини відсутні, у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити.

Цей висновок відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумаченню закону. Їх коло може бути також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), враховуючи особливий характер функції Верховного Суду як суду касаційної інстанції, Суд може визнати, що процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (рішення від 19.12.1997 у справі "Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії").

Отже, колегія суддів дійшла до висновку, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17.05.2019 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 31.07.2019 у справі № 360/3451/18 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Надіслати ОСОБА_1 копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: С.М. Чиркін

Судді: І.В. Саприкіна

О.П. Стародуб