Справа № 335/6568/19
Суддя: Рибалко Н. І.
Дата ухвалення: 2019-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/6568/19 2-а/335/157/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Рибалко Н.І.,

за участі секретаря судового засідання Косатої М.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №2 роти №3 Управління патрульної поліції м. Бориспіль Департаменту патрульної поліції Герасименко Валентина Петровича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до інспектора взводу №2 роти №3 Управління патрульної поліції м. Бориспіль Департаменту патрульної поліції Герасименко Валентина Петровича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, зазначивши наступне.

Відносно позивача 05 червня 2019 року інспектором взводу № 2 роти № 3 Управління патрульної поліції м. Бориспіль ДПП України Герасименко В.П. було винесено постанову серії ДПО18 № 750354 по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно постанови ДПО18 № 750354 - 05 червня 2019 10.30 год. на автошляху Київ-Харків, 102 км за м. Бориспіль, ОСОБА_2 О ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом CHEVROLET Lacetti д/н НОМЕР_1 , та був зупинений на вимогу працівника поліції, водій не виконав вимоги ПДР п. 9.9 .6, не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію при зупинці на вимогу поліцейського, за що передбачена відповідальність згідно з ч.2 ст.122 КУпАП.

Позивач зазначає, що не порушував ПДР України, ввімкнув аварійну світлову сигналізацію при зупинці на вимогу поліцейського, про що є відеозапис з камери.

Позивач посилаючись на те, що вимоги ПДР України не порушував, а також на те, що інспектором були допущені порушення його прав, просить скасувати постанову серії ДПО18 № 750354.

Від представника відповідача надійшов відзив, згідно якого відповідач вважає твердження позивача хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, посилається на наступне.

Підставою для зупинки транспортного засобу CHEVROLET Lacettі державний номерний знак НОМЕР_1 було орієнтування, про що повідомлено водію, та його ознайомлено з даним орієнтуванням. Факт порушення позивачем п.9.9.б ПДР України підтверджується відео з нагрудної камери поліцейського, де зафіксовано, що протягом усього часу спілкування позивача та відповідача аварійна світлова сигналізація увімкнена не була. Також, відповідач посилається на дотримання вимог КУпАП щодо процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення. Посилаючись на викладене, відповідач просить у задоволенні позову відмовити.

Позивач надав заяву про проведення судового засідання у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Справа розглядається у відповідності до ч.3 ст. 194 КАС України, на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі ст. 229 КАС України, фіксування судового процесу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини.

Відповідно до ст. 288 КУпАП, постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим кодексом.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №750354 05.06.2019 року о 10-30 на автомобільній дорозі Київ-Харків, 102 км. водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом CHEVROLET Lacettі державний номерний знак НОМЕР_1 та був зупинений згідно орієнтування ЄО 13041, водій не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію при зупинці на вимогу поліцейського, чим порушив п.9.9.б ПДР України, тим самим ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП та на останнього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. При цьому, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19).

Приймаючи рішення суд вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини.

Відповідно до статті 14 Закону України „Про дорожній рух учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України „Про Національну поліцію, поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд вважає, що оскільки законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, то з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинуватості особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Суд вважає за необхідне зазначити, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів (Така позиція зокрема висловлена в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті).

Згідно вимогам п. 9.9.б ПДР України - аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена:б) у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Позивач стверджує, що не порушував правил дорожнього руху та при зупинці виконав вимоги п. 9.9.б ПДР України.

Суд враховує, що в матеріалах справи містяться відеозаписи, які надані позивачем та відповідачем.

Так, на відеозаписі, який надано відповідачем аварійна світлова сигналізація на транспортному засобі CHEVROLET Lacettі державний номерний знак НОМЕР_1 вімкнена на позначці часу 10-15 годин 05.06.2019 року.

На відеозаписі, який надано позивачем аварійна світлова сигналізація на транспортному засобі CHEVROLET Lacettі державний номерний знак НОМЕР_1 вімкнена з початку відеозапису на відмітці часу 10-04 годин 05.06.2019 року.

Згідно зі ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в надані ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Аналізуючи надані відеозаписи по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, суд враховує, що в них містяться розбіжності, окрім того однозначних даних, які би спростовували твердження позивача щодо вімкнення аварійної світлової сигналізації в матеріалах справи відсутні, не здобуто таких даних і під час розгляду справи в суді.

Окрім того, суд враховує, що посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено ст. 251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення.

У разі відсутності у постанові про адміністративне правопорушення посилань на докази вчинення особою адміністративного правопорушення (визначені ст. 251 КУпАП), які у відповідності до ст. 252 КУпАП повинні бути оцінені відповідним органом (посадовою особою) виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надання таких доказів в подальшому виключатиме їх належність та допустимість з огляду на факт відсутності посилань на них у самій постанові.

Всупереч даних вимог, посилання на належні та конкретні докази, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення в оскаржуваній постанові не міститься, як і не міститься посилання на відеозапис, який надано відповідачем.

Презумпція невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень. Таку позицію констатував і Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року. В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи прирівнюються до доведеної невинуватості цієї особи.

Крім того, у рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 Конституційного Суду України дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі Barbera, Messeque and Jabardo v. Spain (скарга № 10590/83 від 6 грудня 1988 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що докази, покладені в основі висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (справа Daktaras v. Lithuania, скарга № 42095/98).

Суд, враховуючи презумпцію невинуватості, закріплену КУпАП та Конституцією України, виходить з того, що показання позивача з приводу конкретних обставин його дій на дорозі не спростовані відповідачем, сама постанова у справі про адміністративне правопорушення не містить відомостей про докази на підставі яких встановлена винуватість ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху, отже підтвердження зазначених фактів матеріали справи не містять.

Тому позов є обґрунтованим, доведеним та підлягає задоволенню.

З огляду на характер спірних правовідносин, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора взводу №2 роти №3 Управління патрульної поліції м. Бориспіль Департаменту патрульної поліції Герасименко Валентина Петровича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову винесену інспектором взводу №2 роти №3 Управління патрульної поліції м. Бориспіль Департаменту патрульної поліції Герасименко Валентином Петровичем серії ДПО18 №750354 від 05.06.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн., справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Н.І.Рибалко