Справа № 440/3414/19
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2019-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

12 вересня 2019 рокум. ПолтаваСправа № 440/3414/19

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Гіглава О.В., перевіривши матеріали позову Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про скасування постанови про накладення штрафу, -

В С Т А Н О В И В:

10 вересня 2019 року Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, як правонаступник Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про скасування постанови від 13.08.2019 за виконавчим провадженням №58045649 про накладення штрафу на Полтавське ОУПФУ в розмірі 10200,00 грн.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

За приписами частини другої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

У ході з`ясування питання, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, судом встановлено наступне.

Відповідно до частини першої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Згідно з частиною другою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення іншим учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси, копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Отже, з викладеного слідує, що виключним випадком для ненадання позивачем до позовної заяви її копії з доданими до позовної заяви документами є подання такої позовної заяви суб`єктом владних повноважень.

Беручи до уваги те, що Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області у даній справі звернулось до суду не як суб`єкт владних повноважень на виконання владних управлінських функцій, а як позивач - юридична особа за захистом порушеного права, суд вважає ненадання управлінням до позовної заяви її копії, а також копій доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи таким, що порушує приписи частини першої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 11 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Всупереч наведеному положенню Кодексу у позовній заяві не зазначено власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Також частиною третьою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою, встановлюється ставка судового збору 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В силу положень частини першої статті 4 вказаного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2019 року - 1921 гривня.

Як свідчать матеріали позовної заяви, позивач звернувся до суду з позовними вимогами про скасування постанови від 13.08.2019 за виконавчим провадженням №58045649 про накладення штрафу на Полтавське ОУПФУ в розмірі 10200,00 грн, відтак звернені до суду вимоги є майновими.

Оскільки, виходячи з предмету позову, даний спір є спором майнового характеру, сума судового збору при зверненні з даним позовом до суду має становити 1921,00 грн (1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Разом з тим, до позовної заяви документ про сплату судового збору не додано. Документів на підтвердження підстави звільнення позивача від сплати судового збору не надано.

Натомість, позивачем у позовній заяві заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору у зв`язку з відсутністю бюджетного фінансування на сплату судового збору.

Вирішуючи клопотання позивача, суд виходить з наступного.

Згідно із частиною першою статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною другою вказаної статті передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, позивач не є суб`єктом, на якого поширюється дія законодавства щодо зменшення розміру судового збору, звільнення від його сплати, відстрочення або розстрочення його сплати.

Аналогічну позицію викладено Верховним Судом в ухвалах від 10.01.2018 у справі № 242/3169/17 (реєстраційний номер в ЄДРСР 71519976) та від 11.01.2018 у справі №809/1045/16 (реєстраційний номер в ЄДРСР 71540816).

Таким чином, клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Частиною четвертою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

При цьому, згідно з частиною другою статті 94 вказаного Кодексу письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Частинами четвертою та п`ятою тієї ж статті встановлено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Згідно з матеріалами позовної заяви позивачем до адміністративного позову на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, додано ксерокопії документів, які не засвідчені позивачем своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначені статтею 287 згаданого Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною шостою статті 161 цього Кодексу у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Зі змісту матеріалів позовної заяви слідує, що про порушення своїх прав оскаржуваною постановою позивач дізнався 27.08.2019 (у день отримання постанови про накладення штрафу ВП №58045649 від 13.08.2019), а до суду звернувся із цим позовом - 10.09.2019 (згідно з відміткою на вхідному штампі суду).

Таким чином, позовна заява подана до суду після закінчення десятиденного строку, встановленого частиною другою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску.

Посилання позивача на частину п`яту статті 74 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до якої строк оскарження дій державних виконавців становить 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, суд вважає безпідставним, оскільки стаття 74 Закону України "Про виконавче провадження" є загальною нормою по відношенню до статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України в силу того, що застосовується до більш широкого кола відносин: 1) відносин, які виникають при оскарженні дій щодо виконання будь-якого виконавчого документа, а не тільки рішення суду; 2) відносин, які виникають при оскарженні дій державного виконавця не тільки до суду, але й до органів ДВС.

Отже, при зверненні до адміністративного суду із позовною заявою про оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця слід керуватися частиною другою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України як спеціальною нормою.

Подібного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13.09.2019 у справі №920/149/18.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовна заява подана управлінням без додержання вимог статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною першою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України подання позовної заяви без додержання вимог статті 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (частина друга статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України).

Таким чином, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного, керуючись статтями 160, 161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про скасування постанови про накладення штрафу залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків - десять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки необхідно усунути шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду:

- позовної заяви та її копії, оформленої відповідно до пункту 11 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України із зазначенням власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- двох примірників належним чином засвідчених копій всіх документів, доданих до позовної заяви на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги (у тому числі засвідчених позивачем у разі знаходження у нього оригіналів доказів);

- документа про сплату судового збору у сумі 1921,00 грн (за реквізитами: одержувач: УДКСУ у м. Полтаві Полтавської області, 22030101; ; банк: Казначейство України (ЕАП); МФО: 899998; розрахунковий рахунок: 4011; код класифікації доходів бюджету: 22030101; призначення платежу: Судовий збір, за позовом____ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Полтавський окружний адміністративний суд або доказів на підтвердження підстави звільнення позивача від сплати судового збору;

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з даним позовом з доказами поважності причин пропуску позивачем такого строку або належних документальних доказів на підтвердження факту дотримання останнім строку звернення до суду.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви, вона буде повернута.

Копію ухвали направити особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя О.В. Гіглава