Справа № 560/1140/19
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2019-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/1140/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Лабань Г.В.

Суддя-доповідач - Граб Л.С.

11 вересня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Сторчака В. Ю. Іваненко Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 травня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі ГУ ПФУ в Хмельницькій області), в якому просила:

-визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Хмельницькій області щодо неврахування періодів роботи ОСОБА_2 з 01.10.1969 по 12.10.1970, з 15.01.1973 по 25.06.1984 та з 01.11.1984 по 05.05.1986 до пільгового стажу за Списком №1 при призначенні ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника;

-зобов`язати ГУ ПФУ в Хмельницькій області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії по втраті годувальника з 16.07.2018 з врахуванням періодів роботи ОСОБА_2 з 01.10.1969 по 12.10.1970, з 15.01.1973 по 25.06.1984 та з 01.11.1984 по 05.05.1986 до пільгового стажу за Списком №1.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 травня 2019 року позов задоволено:

-визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Хмельницькій області щодо неврахування періодів роботи ОСОБА_2 з 01.10.1969 по 12.10.1970, з 15.01.1973 по 25.06.1984 та з 01.11.1984 по 05.05.1986 до пільгового стажу за списком №1 при призначенні ОСОБА_1 пенсії у зв`язку з втратою годувальника;

-зобов`язано ГУ ПФУ в Хмельницькій області здійснити ОСОБА_1 з 16.07.2018 перерахунок пенсії у зв`язку з втратою годувальника з врахуванням періодів роботи ОСОБА_2 з 01.10.1969 по 12.10.1970, з 15.01.1973 по 25.06.1984 та з 01.11.1984 по 05.05.1986 до пільгового стажу за Списком №1.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення, подав апеляційну скаргу.

В обгрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що при призначенні позивачу пенсії по втраті годувальника, органом пенсійного фонду не враховувалась архівна довідка Центрального архіву Республіки Казахстан від 27.12.2004 №К-113 про період роботи ОСОБА_2 з 15.01.1973 по 05.05.1986, оскільки в ній не зазначена інформація про те, що останній працював на посаді електрослюсаря ремонтно-налагоджувального цеху в ремонтно-виробничому підприємстві "Южказенергоремонт" протягом повного робочого дня.

При цьому, скаржник зазначив, що періоди роботи з 01.10.1969 по 12.10.1970, з 15.01.1973 по 25.06.1984 та з 01.11.1984 по 05.05.1986 були зараховані ОСОБА_2 до пільгового стажу за Списком №1 на підставі рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 21.11.2005 по справі №2-137-05, однак дане рішення не встановлює жодних прав для позивача.

За правилами п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Поряд з апеляційною скаргою, відповідачем заявлено клопотання про розгляд справи в відкритому судовому засіданні з викликом сторін.

Відповідно до ч.2 ст.311 КАС України якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів на підставі яких справу може бути вирішено, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення клопотання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 є дружиною померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , пенсіонером за віком та перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Хмельницькій області.

16.07.2018 позивач звернулась до відповідача з заявою про переведення з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника.

ГУ ПФУ в Хмельницькій області призначило ОСОБА_1 пенсію у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 2891,86 грн.

В подальшому, позивач звернулась до відповідача з заявою щодо правильності обчислення її пенсії у зв`язку з втратою годувальника, оскільки пенсія ОСОБА_2 при житті складала 7633,08 грн.

Листом від 23.11.2018 №2507/К-8 ГУ ПФУ в Хмельницькій області повідомило позивача, що розмір пенсії по втраті годувальника розрахований зі стажу годувальника- 43 рік 13 днів. Періоди роботи ОСОБА_2 з 01.10.1969 по 12.10.1970, з 15.01.1973 по 25.06.1984 та з 01.11.1984 по 05.05.1986 до пільгового стажу за Списком №1 при розрахунку пенсії ОСОБА_1 не враховувались, оскільки довідка Центрального архіву Республіки Казахстан від 27.12.2004 №К-113 про період роботи померлого з 15.01.1973 по 05.05.1986, не містить інформації про роботу на посаді електрослюсаря ремонтно-налагоджувального цеху в ремонтно-виробничому підприємстві "Южказенергоремонт" протягом повного робочого дня.

А рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 21.11.2005 по справі №2-137-05, яким встановлено факт роботи ОСОБА_2 за Списком №1 за вказані періоди, не може використовуватись при призначенні пенсії позивачу, яка не була стороною по цій справі.

Вищезазначене слугувало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо відмови в зарахуванні до стажу роботи померлого годувальника, з якого призначено пенсію по втраті годувальника спірних періодів роботи та про наявність підстав для зобов`язання органу пенсійного фонду здійснити перерахунок пенсії.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 21 Конституції України гарантовано, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Згідно статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

У статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року № 1788-XII працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць мають, зокрема, чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV.

За змістом статті 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Згідно з приписами статті 10 вказаного Закону особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Статтею 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" урегульовано, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Статтею 37 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

У статті 38 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно.

Аналіз вищезазначених правових норм свідчить про те, що у разі втрати годувальника, членам його сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі на одного непрацездатного члена сім`ї - 50% пенсії за віком померлого годувальника. При цьому, законом не передбачено призначення пенсії по втраті годувальника нижче 50% розміру пенсії, що виплачувалась померлому годувальнику за життя.

Як слідує з наявної в матеріалах справи довідки про доходи № 998998 , розмір пенсії ОСОБА_2 в червні 2018 року склав 7633,08 грн.

А отже, суд першої інстанції вірно зазначив, що пенсія позивача по втраті годувальника має становити -3816,54 грн. (50% пенсії померлого годувальника).

Стосовно доводів апелянта про відсутність підстав для врахуванням періодів роботи ОСОБА_2 з 01.10.1969 по 12.10.1970, з 15.01.1973 по 25.06.1984 та з 01.11.1984 по 05.05.1986 до пільгового стажу за Списком №1, при розрахунку пенсії ОСОБА_1 , колегія суддів вказує на таке.

Так, під час апеляційного розгляду справи встановлено, що рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 21.11.2005 по справі №2-137-05, яке набрало чинності, встановлено, що ОСОБА_2 в період роботи з 01.10.1969 по 12.10.1970, з 15.01.1973 по 25.06.1984 та з 01.11.1984 по 05.05.1986 на ремонтно-виробничому підприємстві "Южказенергоремонт" працював на займаних посадах протягом повного робочого дня.

Вказана обставина не заперечується ГУ ПФУ в Хмельницькій області, і на її спростування органом пенсійного фонду не надано жодного доказу. В матеріалах справи відсутні також докази і того, що відповідачем оскаржувалося рішення по справі №2-137-05.

Таким чином, періоди роботи ОСОБА_2 з 01.10.1969 по 12.10.1970, з 15.01.1973 по 25.06.1984 та з 01.11.1984 по 05.05.1986 зараховані до пільгового стажу останнього на підставі судового рішення.

Згідно з частиною 2 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

При цьому, частиною 7 статті 13 закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 №2453-VI передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.

Однак, приймаючи рішення про виключення з пільгового стажу померлого ОСОБА_2 , з якого розраховувалася пенсія по втраті годувальника ОСОБА_1 , спірних періодів роботи, відповідач фактично скасував дію судового рішення, яке окрім того останнім вже було виконане.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 травня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Сторчак В. Ю. Іваненко Т.В.