Справа № 0440/4878/18
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2019-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2019 року Справа № 0440/4878/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н.В.
суддів Златіна С.В.
розглянувши у письмовому провадженні в місті Дніпро заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.08.2018р. по справі №0440/4878/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просив: - визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ у Дніпропетровській області, оформлене листом від 08.06.2018 р. №С8394-18, №С8394-18/1, №С8394-18/2 про відмову позивачу в перерахунку пенсії; - зобов`язати ГУ ПФУ у Дніпропетровській області відповідно до ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" здійснити з 01.10.2017р. перерахунок позивачу пенсії по інвалідності, обчисленої, з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 1 січня відповідного року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є особою, яка отримала статус особи з інвалідністю виключно внаслідок участі у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, брав участь у ліквідації зазначених наслідків під час проходження дійсної строкової служби, а тому має право на пенсію у відповідності до ч.3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.08.2018 року по справі №0440/4878/18, у задоволенні адміністративного позову відмовлено. Рішення обґрунтоване тим, що право на обчислення пенсії по інвалідності за особливою процедурою, передбаченою ч.3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" поширюється на осіб, які відповідають наступним критеріям: особа має статус особи з інвалідністю; особа отримала статус особи з інвалідністю виключно внаслідок участі у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи або інших ядерних аварій та випробувань, або у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї; особа брала участь у ліквідації відповідних наслідків та військових навчаннях лише під час проходження дійсної військової служби. Оскільки під час розгляду справи не підтвердився факт проходження позивачем дійсної строкової служби, то суд з урахуванням правової позиції Верховного Суду, яка викладена в ухвалі від 20.05.2018 року по справі №816/1159/18, відмовив у задоволенні адміністративного позову.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.08.2018 року по справі №0440/4878/18 не оскаржувалося та набрало законної сили 11.09.2018 року.

10.05.2019 року позивачем подано до суду заяву про перегляд за виключними обставинами рішення рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.08.2018 року по справі №0440/4878/18.

В якості виключної обставини позивач наводить рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 року по справі № 3-14/2019 (402/19, 1737/19) за конституційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". У вказаному рішенні Конституційний Суд України визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях частини 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року, поширюється лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Ухвалою суду від 14.05.2019 року відкрито провадження у справі за виключними обставинами.

Відповідач через відділ діловодства суду 22.05.2019 року надав заперечення проти задоволення заяви про перегляд за виключними обставинами рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.08.2018 року по справі №0440/4878/18, вказуючи на те, що відповідні положення частини 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" втратили чинність лише з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 25.04.2019 року по справі № 3-14/2019 (402/19, 1737/19). Вказане рішення Конституційного Суду України не має зворотної дії у часі, а тому на момент розгляду звернення та документів позивача від 04.06.2018 року, відповідач діяв у відповідності до чинного на той час законодавства.

Позивач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у письмових запереченнях просив здійснювати розгляд заяви без його участі.

Згідно частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За викладених обставин, враховуючи те, що в судове засідання не прибули всі особи, що беруть участь у розгляді справи, суд не вбачає підстав для відкладання розгляду справи, та вважає за можливе вирішити справу за наявними у ній доказами у письмовому провадженні відповідно до частин 3 статті 194 та частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.4 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Положеннями частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Згідно ч.1 ст.368 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами розглядається у судовому засіданні протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами.

У зв`язку з тим, що провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами відкрито та призначено до розгляду ухвалою суду від 14.05.2019 року, враховуючи положення статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України, якою передбачено розгляд заяв за виключними обставинами протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження, датою прийняття ухвали є 11.06.2019 року.

Дослідивши подану заяву, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи заяви, суд приходить до наступних висновків.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.08.2018 року по справі №0440/4878/18, яке не оскаржувалося та набрало законної сили 11.09.2018 року, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Вказаним рішенням встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ї категорії, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_1 від 30.06.2006 року (а.с. 14) та перебував на обліку ГУ ПФУ у Дніпропетровській області.

Позивач отримує пенсію по інвалідності 3 групи відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року №796-ХІІ (далі - Закон №796-ХІІ).

04.06.2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії з 01.10.2017 року на підставі п. 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23.11.2011 року №1210 (далі - Порядок №1210), виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 1 січня відповідного року.

Відповідач листом від 08.06.2018 року №С8394-18, №С8394-18/1, №С8394-18/2 відмовив у перерахунку пенсії позивачу, зазначивши, що порядок нарахування пенсії за п. 9-1 Порядку №1210, застосовується лише до осіб, які брали участь у ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС під час дійсної строкової служби, а оскільки у матеріалах пенсійної справи містяться документи, в яких зазначено, що позивач проходив дійсну строкову службу у період з 14.04.1982 по 05.05.1984, то право на таку пенсію він не має.

Судове рішення обґрунтоване тим, що право на обчислення пенсії по інвалідності за особливою процедурою, передбаченою ч.3 ст.59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" поширюється на осіб, які відповідають наступним критеріям: особа має статус особи з інвалідністю; особа отримала статус особи з інвалідністю виключно внаслідок участі у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи або інших ядерних аварій та випробувань, або у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї; особа брала участь у ліквідації відповідних наслідків та військових навчаннях лише під час проходження дійсної військової служби. Оскільки під час розгляду справи не підтвердився факт проходження позивачем дійсної строкової служби, то суд у урахуванням правової позиції Верховного Суду, відмовив у задоволенні адміністративного позову.

В подальшому рішенням Конституційного Суду України від 25.04.2019 року по справі № 3-14/2019 (402/19, 1737/19) за конституційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях частини 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року, поширюється лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 року по справі № 3-14/2019 обгрунтовано тим, що військовослужбовці, які виконували військовий обов`язок під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, мали однаковий статус, однакові обов`язки та функції, в результаті виконання яких їх здоров`ю заподіяна шкода. Військовослужбовці, які постраждали під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при виконанні військового обов`язку, мають різний рівень соціального забезпечення. Такий підхід законодавця до визначення рівня соціального забезпечення вказаних категорій осіб не відповідає принципу справедливості та порушенням конституційного принципу рівності.

У пункті 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 року по справі № 3-14/2019 зазначено, що словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях частини 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року, поширюється лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, визнане неконституційним, втрачає чинність із дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

На підставі викладеного, судом встановлено, що вказане вище положення частини 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є неконституційним лише з 25.04.2019 року.

Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 року по справі № 3-14/2019 не має зворотної дії у часі та не розповсюджується на правовідносини сторін, які виникли у червні 2018 року.

У відповідності до статті 152 Конституції України закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення. Матеріальна чи моральна шкода, завдана фізичним або юридичним особам актами і діями, що визнані неконституційними, відшкодовується державою у встановленому законом порядку.

Суд зазначає, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує право на справедливий суд.

Право на справедливий суд повинно тлумачитись в контексті Преамбули Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Брумареску проти Румунії" (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

У пункті 43 рішення рішення Європейського Суду з прав людини від 09.06.2011 року у справі "Желтяков проти України" (заява № 4994/04) зазначено, що принцип юридичної визначеності передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.

Перегляд судового рішення не повинен бути замаскованою апеляційною процедурою, а саме: лише існування двох позицій щодо способу вирішення спору не є підставою для повторного судового розгляду. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин (п.п.51-52 рішення Європейського Суду з прав людини від 24.06.2003 року у справі "Рябих проти Росії").

Суд зазначає про те, що на момент прийняття відповідачем оскаржуваного рішення від від 08.06.2018р. про відмову позивачу у здійсненні перерахунку пенсії словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях частини 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року, поширюється лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, було чинним, а тому відповідач приймаючи вказане рішення діяв у відповідності до вимог чинного на той час законодавства України.

За вказаних обставин у суду відсутні правові підстави для визнання протиправним та скасування рішення від 08.06.2018 р. №С8394-18, №С8394-18/1, №С8394-18/2 про відмову позивачу у здійсненні перерахунку пенсії.

Таким чином, суд відмовляє у задоволенні заяви позивача про перегляд за виключними обставинами рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.08.2018 року по справі №0440/4878/18.

Одночасно суд наголошує на тому, що позивач не позбавлений права з моменту визнання неконституційним словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях частини 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" повторно звернутися до відповідача із відповідною заявою.

Стосовно періоду часу до моменту визнання неконституційним словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях частини 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", то позивач на підставі прямої норми статті 152 Конституції України вправі вимагати від Держави Україна відшкодування матеріальної чи моральної шкоди, яка завдана актами і діями, що визнані неконституційними.

Керуючись ст.ст. 250, 256, 361-369 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.08.2018р. по справі №0440/4878/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Судді Н.В. Турлакова С.В. Златін Н.Є. Сліпець