Справа № 160/6559/19
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2019-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 вересня 2019 року Справа № 160/6559/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЗлатіна Станіслава Вікторовича
за участі секретаря судового засіданняПіскун Я.В.
представника позивача представника відповідача Кириченко Т.О. Чабан О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропромметал" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Головне управління ДФС у Дніпропетровській області безпідставно дійшла висновку по не спрямованість правочину, укладеного позивачем з ТОВ «Інфо Лайт», на настання реальних правових наслідків. Позивач зазначає, що його контрагент поставив позивачу товар, що підтверджується видатковими накладними та податковими накладними. Позивач зазначає, що порушення ТОВ «Інфо Лайт» податкової дисципліни не є підставою для відмови у праві на податковий кредит. Окрім того, позивач зазначає, що взаємовідносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом. Також позивач наголошує на тому, що придбані ТОВ «Інфо Лайт» товари використанні у власній господарській діяльності позивача, а саме: в подальшому перепродані ПрАТ «Запорізький електровозоремонтний завод».
Ухвалою суду від 15.07.2019 року відкрито провадження у справі.
Ухвалою суду від 06.09.2019 року закрито підтовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд відшкодувати витрати на правничу допомогу у розмірі 3338,40 грн.
Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову вказуючи на те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято ним на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України,.
Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.
У вищевказаному акті відповідачем зроблено, зокрема, висновок про завищення податкового кредиту на загальну суму 159 598 грн., що призвело до заниження ПДВ за січень 2016 року на суму 92 338 грн. та за жовтень 2017 року на суму 67 260 грн.
Судом на підставі копії Розрахунку штрафних санкції з ПДВ ТОВ «Дніпропромметал», який міститься у матеріалах справи, встановлено, що відповідач не приймав податкове повідомлення - рішення стосовно заниження ПДВ за січень 2016 року на суму 92 338 грн., оскільки сплив термін давності у відповідності до п.102.1 ПК України.
- ТОВ «Інфо Лайт» є фігурантом в кримінальному провадженні за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст. 364 КК України (справа № 210/256/18 від 03.04.2018 року);
- згідно аналізу ЄРПН у розрізі номенклатурних позицій за весь період діяльності ТОВ «Інфо Лайт» здійснює придбання великої кількості товарно-матеріальних цінностей, що мають різноманітні характеристики та потребують застосування особливих умов їх транспортування та зберігання, про те їх обсяги та властивості не відповідають матеріально-технічним можливостям ТОВ «Інфо Лайт»;
- ТОВ «Інфо Лайт» не придбавало товари, які є необхідними для ведення господарської діяльності: оренда офісних, складських, виробничих приміщень, обладнання, електроенергії, газу тощо; ТОВ «Інфо Лайт» не має власних складських та виробничих приміщень.
Процесуальна діяльність суду із встановлення обґрунтованості права платника податку на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування з податку на додану вартість повинна включати такі етапи:
1. встановлення факту здійснення господарської операції. При цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції - договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо. Необхідно перевірити фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як-от: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення, приміщень для зберігання товарів тощо; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності.
2. встановлення правосуб`єктності учасників господарської операції.
3. встановлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг) і господарською діяльністю платника податку.
4. встановлення дотримання платником податку вимог щодо документального підтвердження понесених витрат.
5. встановлення факту понесення позивачем вказаних витрат.
Суд зазначає, що не є обов`язковою передумовою для визначення контролюючим органом грошових зобов`язань визнання недійсними (у тому числі і нікчемними) право чинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому взаємовідносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.
Оцінуватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.
Таким чином, судом відхиляються доводи відповідача про те, що правочин укладений позивачем з ТОВ «Інфо Лайт» є нікчемними через те, що за ланцюгом між попередніми контрагентами ТОВ «Інфо Лайт» правочини визнані податковим органом ризикованими, оскільки відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.
Крім того, відповідач не надав суду беззаперечних та неспростовних доказів того, що не виконання контрагентами ТОВ «Інфо Лайт`своїх договірних зобов`язань, мало наслідком безтоварність операцій між позивачем та ТОВ «Інфо Лайт».
Суд також зазначає, що не є підставою для відмови у праві на податковий кредит порушення податкової дисципліни, вчинені ТОВ «Інфо Лайт» (аналогічну позицію займає Верховний Суд України у постанові від 13.01.2009 року, номер судового рішення в ЄДРСР - 3060678).
Отже, судом підлягає дослідженню факт реальності господарської операції між позивачем та ТОВ «Інфо Лайт».
Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «Інфо Лайт» укладено договір поставки № ДП-12/09 від 12.09.2017 року, у відповідності до умов якого ТОВ «Інфо Лайт» зобов`язувалось поставити позивачу товар (конденсатори), а позивач зобов`язувався оплатити отриманий товар.
Факт поставки ТОВ «Інфо Лайт» товару для позивача підтверджується видатковими накладними, копії яких знаходяться у матеріалах справи.
Судом під час розгляду справи встановлено, що вказані документи відповідають вимогам частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
ТОВ «Інфо Лайт» видало позивачу податкові накладні, які перераховано у акті перевірки та копії яких містяться у матеріалах справи.
Факт транспортування товару від ТОВ «Інфо Лайт» до позивача підтверджується копіями товарно-транспортних накладних, які містяться у матеріалах справи.
Судом на підставі інформації з ЄДРПОУ встановлено, що ТОВ «Інфо Лайт» є зареєстрованою юридичною особою.
З сайту Державної фіскальної служби судом встановлено, що ТОВ «Інфо Лайт» станом на день здійснення господарських операцій з позивачем було платником ПДВ та вправі було видавати податкові накладні.
Також судом під час розгляду розгляду справи встановлено, що придбані у ТОВ «Інфо Лайт» товари використанні у власній господарській діяльності позивача, а саме: перепродані ПрАТ «Запорізький електровозоремонтний завод», що підтверджується копіями договорів, видаткових накладних, товарно-транспортних накладних, податковими накладними, довіреностями на отримання товарно-матеріальних цінностей, які знаходяться у матеріалах справи.
Суд звертає увагу на те, що документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо.
При цьому сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.
Універсальний принцип розгляду податкових спорів полягає у наступному: перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.
За вказаних обставин судом встановлено рух активів від ТОВ «Інфо Лайт» до позивача.
Факт наявності кримінального провадження стосовно посадових осіб ТОВ «Інфо Лайт» не може бути достатньої підставою для визнання правоочину, укладеного між позивачем та ТОВ «Інфо Лайт», таким, що не спрямований на настання реальних правових наслідків, оскільки у відповідності до статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Згідно статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
На підставі викладеного судом відхиляються доводи відповідача про неможливість здійснення ТОВ «Інфо Лайт» господарських операцій з позивачем на підставі договору поставки № ДП-12/09 від 12.09.2017 року.
Таким чином, податкове повідомлення-рішення відповідача є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Сума судових витрат складається із судового збору у розмірі 1921 гривень, який сплачено позивачем згідно платіжного доручення, яке міститься у матеріалах справи.
За вказаних обставин сума судового збору підлягає стягнення з відповідача.
Стосовно витрат на правничу допомогу, то суд зазначає наступне.
У відповідності до ч.3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничоїдопомоги на підставідоказів, якіпідтверджуютьздійсненнявідповіднихвитрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 4 статті 134 КАС України).
Відповідно до положень частини 5 статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Судом встановлено, що 14.02.2019 року року між позивачем та Адвокатом Криченко Тетяною Олександрівною був укладений договір про надання правничої допомоги № 02.
Додатковою угодою № 4 до вказаного вище договору сторони продовжили строк дії договору до 31.12.2021 року.
У матеріалах справи міститься копія ордеру адвоката Криченко Т. О. на представлення інтересів позивача згідно договору про надання правничої допомоги № 02 від 14.02.2019 року.
Також позивачем надано копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ДП № 4125 від 28.01.2019 року, яке видано адвокату Криченко Т. О.
У пункті 2 додаткової угоди № 3 до Договору про надання правничої допомоги № 02 від 14.02.2019 року сторони погоди вартість однієї години роботи адвоката у розмірі 1 669,20 грн. в т.ч. за годину роботи у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій, під час ознайомлення з матеріалами справи в суді.
У матеріалах справи міститься акт приймання - передачі виконаних робіт від 09.09.2019 року та звіт про надані послуги від 09.09.2019 року.
Також наявна квитанція до прибуткового касового ордеру № 09/09 від 09.09.2019 року на суму 3338,40 грн.
Керуючись ст. 139, 241, 243, 244, 245, 246, 250, , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Стягнути з Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропромметал» судовий збір у розмірі 1921 грн.
Стягнути з Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропромметал» витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 3338,40 гривень.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 13 вересня 2019 року.

Суддя (підпис) Рішення не набрало законної сили станом на 13.09.2019 року Помічник судді Згідно з оригіналом Помічник судді С.В. Златін Лісна А.М. Лісна А.М.