Справа № 826/12539/16
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2019-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

16 вересня 2019 року № 826/12539/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Григоровича П.О., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Головного управління ДФС у м. Києві

до Державного підприємства «Антонов-Фінанс»

про стягнення заборгованості у розмірі 254 052,92 грн,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державна податкова інспекція у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державного підприємства «Антонов-Фінанс», в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 254 052,92 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 вересня 2016 року відкрито скорочене провадження та призначено судове засідання.

У зв`язку з припиненням повноважень судді щодо здійснення правосуддя, в провадженні якого перебувала адміністративна справа, справу було повторно розподілено між суддями.

Автоматизованою системою документообігу Окружного адміністративного суду міста Києва адміністративну справу передано на розгляд судді Григоровича П.О.

Ухвалою від 11.05.2017 справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду в судовому засіданні.

Судом здійснено процесуальне правонаступництво та замінено первинного позивача на Головне управління ДФС у м. Києві.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач підтримує заявлені позовні в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, посилаючись при цьому на доводи, що викладені в позовній заяві.

Відповідач в судові засідання не прибув, про дату час та місце проведення судових засідань був повідомлений належним чином, докази чого наявні в матеріалах справи, з заявами/клопотаннями до суду не звертався.

Справа розглянута в порядку письмового провадження у відповідності до положень ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції до 15.12.2017, а рішення постановлене з урахуванням п. 10 частини першої Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Антонов-Фінанс» зареєстроване Подільською районною в м. Києві державною адміністрацією 18.10.2006р. за №1020344 та взято на податковий облік до ДПІ у Подільському районі м. Києва від 19.06.2006р. № 34956, .

Підставою для звернення позивача до суду з даним позовом стало те, що станом на 09.08.2016 р. за Відповідачем обліковується податковий борг з земельного податку з юридичних осіб в розмірі 245052,92 грн, який виник за наступних обставин.

Так, відповідачем подано до контролюючого органу податкову декларацію з земельного податку з юридичних осіб за 2015 рік № від 24.02.2015 з визначенням суми до сплати за 2015 рік у розмірі 196 914, 28 грн.

В подальшому Відповідачем 04.12.2015 подано уточнюючий розрахунок з земельного податку з юридичних осіб № від 04.12.2015, яким збільшено суму грошового зобов`язання за 2015 рік на 42 026,88 грн. та розраховано штрафну санкцію у відповідності до вимог п.50.1 ст.50 ПК України в розмірі 1 050,67 грн.

За рахунок часткової сплати податковий борг було погашено в сумі 141 960, 68 грн.

Крім того у зв`язку з несвоєчасною сплатою грошового зобов`язання самостійно визначеного податковими деклараціями, Відповідачу нарахована пеня у сумі 3 387, 07 грн.

Оскільки, як зазначено вище, податкові зобов`язання по земельному податку та пені за 2015 рік були сплачені частково, у зв`язку з цим заборгованість становить у розмірі 101 418, 22 грн. (196 914, 28 + 42 026,88 +1 050,67 - 141 960, 68+3 387,07).

Також Відповідачем було подано декларацію по земельного податку з юридичних осіб за 2016 рік № від 29.02.2016 з визначенням щомісячної суми до сплати в розмірі 21082,47 грн., яка за період з січня 2016 по червень 2016 сплачена не була, в зв`язку з чим заборгованість становить 126 494, 82 грн.

Крім того у відповідності до ст.ст. 75, 76, 126 ПК України Позивачем проведено перевірки своєчасності сплати Відповідачем узгоджених грошових зобов`язань за наслідками яких складено:

- Акт №20/26-56-11-03-18 та винесено податкове повідомлення-рішення №3 від 13.01.2016 з сумою грошового зобов`язання 72,68 грн.;

- Акт №2702/26-56-12-03-18 від 16.02.2016 та винесено ППР № від 24.06.2016 з сумою грошового зобов`язання 3 074, 58 грн.;

- Акт 1052/26-56-12-03-18 від 24.03.2016 та винесено ППР № від 05.05.2016 з сумою грошового зобов`язання 2740,38 грн.;

- Акт 5273/26-56-15-03-18 від 23.11.2015 та винесено ППР № від 30.11.2015 з сумою грошового зобов`язання 11 252, 24 грн.

Зазначені ППР Відповідачем оскаржені не були, а тому в розумінні п.57.3 ст.57 ПК України вони є узгодженими та підлягають сплаті.

Таким чином, сума податкового боргу ДП «Антонов - Фінанс» на момент звернення до суду складає 245 052, 92 грн. (101 418, 22 + 126 494,82 + 72,68 + 3 074, 58 + 2 740, 38 + 11 252,24).

Оскільки в добровільному порядку сума заборгованості відповідачем не сплачена, позивач вважає цю суму податковим боргом та просить стягнути його у судовому порядку.

Окружний адміністративний суд міста Києва погоджується з позовними вимогами, виходячи з наступних мотивів.

Згідно з визначенням підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Пункт 57.1 статті 57 Податкового кодексу України встановлює, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказів сплати суми податкового зобов`язання до суду не надано також не надано суду доказів оскарження податкових повідомлень-рішень, а тому заявлена до стягнення сума в розмірі 245 052,92 вважається податковим боргом.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На виконання приписів п. 59.1 ст. 59 ПК України, Відповідачу винесено податкову вимогу від 26.01.2015 № 49-23 на суму 21786,86 грн., яка вручена головному бухгалтеру 30.01.2015. В подальшому борг позивача повністю погашено не було, в зв`язку з чим нова податкова вимога не виносилась.

Відповідно до п.95.1 Податкового кодексу України визначено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків проводяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України встановлено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

За таких обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення податкового боргу з рахунків відповідача у банках, відповідно до п.95.3 Податкового кодексу України, внаслідок чого позовні вимог в цій частині підлягають задоволенню.

Стосовно стягнення податкового боргу за рахунок готівки, суд зазначає наступне.

Пунктами 95.4, 95.5 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Вилучені відповідно до цієї статті готівкові кошти вносяться посадовою особою контролюючого органу до банку в день їх стягнення для перерахування до відповідного бюджету чи державного цільового фонду в рахунок погашення податкового боргу платника податків. У разі неможливості внесення зазначених коштів протягом того самого дня їх необхідно внести в банк наступного робочого дня. Забезпечення збереження зазначених коштів до моменту їх внесення в банк здійснюється відповідним контролюючим органом.

Послідовний аналіз п.п.95.1-95.5 Податкового кодексу України дає змогу дійти висновку, що податковий борг платника підлягає погашенню не з будь-яких джерел для його погашення і в будь-якій послідовності, на вільний розсуд контролюючого органу, а у визначеній законодавцем послідовності: 1) за рахунок коштів на рахунках в банках; 2) за рахунок готівки; 3) за рахунок майна платника податків.

Оскільки позивачем не надано доказів відсутності грошових коштів на рахунках відповідача в банках, що є достатніми для погашення податкового боргу в сумі 245 052,92 грн, Окружний адміністративний суд міста Києва не вбачає правових підстав для застосування способу виконання судового рішення у формі стягнення з відповідача зазначеного боргу за рахунок готівки.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва, з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 2, 6, 72-77, 90, 139, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства «Антонов-Фінанс» кошти в рахунок погашення податкового боргу в розмірі 245 052,92 грн (двісті сорок п`ять тисяч п`ятдесят дві грн 92 коп.) з рахунків ДП «Антонов-Фінанс» у банках, що обслуговують даного платника податків.

ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ ДФС У М.КИЄВІ (ідентифікаційний , адреса: 04655, м.Київ, ВУЛИЦЯ ШОЛУДЕНКА, будинок 33/19).

ДЕРЖАВНЕ ПІДПРИЄМСТВО «АНТОНОВ-ФІНАНС» (ідентифікаційний , адреса: 04080, м.Київ, ВУЛИЦЯ ФРУНЗЕ, будинок 104).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя П.О. Григорович