Справа № 826/18175/15
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2019-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

11 вересня 2019 року

м. Київ

справа №826/18175/15

адміністративне провадження №К/9901/49075/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П,

розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за касаційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича

на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29.01.2018 (колегія у складі суддів Сорочка Є.О., Земляної Г.В., Федотова І.В.,)

у справі №826/18175/15

за позовом ОСОБА_1

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича,

за участю третьої особи - Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк",

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

І. РУХ СПРАВИ

1. 25.08.2015 Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням уточнення та доповнення позовних вимог просила:

- визнати протиправними дії та рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) на здійснення ліквідації ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. (далі - Уповноважена особа) щодо визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) №020-28602-180215 від 18.02.2015, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Уповноважену особу надати Фонду додаткову інформацію щодо виплати відшкодування ОСОБА_1 за договором банківського вкладу (депозиту) №020-28602-180215 від 18.02.2015, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 за рахунок коштів Фонду.

2. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 березня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

3. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.01.2018 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено та ухвалено нове рішення про задоволення позову.

4. 25.04.2018 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Відповідача на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29.01.2018. У касаційній скарзі скаржник просив скасувати зазначене судове рішення та залишити в силі рушення суду першої інстанції.

5. Ухвалою Верховного Суду від 27.04.2018 було відкрито провадження у справі.

6. Скаржник заявляв клопотання про зупинення виконання оскаржуваних рішень, ухвалою Верховного Суду від 27.04.2018 в задоволення клопотання було відмовлено.

7. Позивач заявляв клопотання про розгляд справи за його участі, однак ухвалою від 09.09.2019 Верховний Суд відмовив в задоволенні такого клопотання.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

8. Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 18.02.2015 укладено договір № 020-28602-180215 «Найкращий від Миколая» на суму 1 450 доларів США відповідно до якого позивачу відкрито вкладний рахунок № НОМЕР_1 . Додатковою угодою № 1 до цього договору сторони погодили можливість зарахування вкладу з рахунку третьої особи. Згідно платіжного доручення в іноземній валюті № 46090287 від 18.02.2015 на вказаний вкладний рахунок позивача ОСОБА_3 зараховано 1 450 доларів США.

9. Відповідно до постанови правління Національного банку України від 02 березня 2015 року №150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 02 березня 2015 року №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк».

10. Листом від 23.06.2015 за № 05-3012210 позивачу банк повідомив про те, що за рахунками, відкритими на її ім`я в ПАТ «Дельта Банк» операції щодо виплат тимчасово обмежені на час тимчасової адміністрації та проводиться відповідна перевірка по рахункам.

11. Відповідно до постанови правління Національного банку України від 02 жовтня 2015 року № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд гарантування) прийнято рішення від 02 жовтня 2015р. № 181, «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку». Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Дельта Банк».

12. Позивачу Уповноваженою особою було направлено повідомлення про нікчемність правочину від 23.09.2015 №8821/2534, у якому зазначено про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) від 18.02.2015 № 020-28602-180215 «Найкращий від Миколая» відповідно до пункту 7 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 №4452-VI (далі - Закон №4452-VI).

13. Крім того, суд апеляційної інстанції зазначив, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновку про включення відомостей про позивача до переліку вкладників, однак не дослідив чи дійсно позивача було включено до такого переліку та чи стосуватися ці відомості договору, на нікчемності якого наголошує відповідач у даній справі.

14. З метою з`ясування цих обставин, судом апеляційної інстанції ухвалою від 23 січня 2018 року витребувано з Уповноваженої особи та Фонду відповідні відомості. Вимоги зазначеного рішення Уповноваженою особою в порушення частини першої статті 129-1 Конституції України виконано не було, відомості про рахунки, договори, суми та причини їх включення (не включення) до переліку вкладників не надано.

III. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

15. Суд першої інстанції дійшов висновку, що права позивача не є порушеними, оскільки на час розгляду справи ОСОБА_1 включено до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

16. Суд апеляційної інстанції визнав необґрунтованими доводи Уповноваженої особи щодо нікчемності договору банківського вкладу, як такого, що мав на меті штучне створення умов для отримання коштів від Фонду, оскільки на час укладання договору та здійснення транзакцій згідно його умов, сторони не знали та не могли знати про прийняття у майбутньому рішення про ліквідацію банку та введення у ньому тимчасової адміністрації. Доводи про наявність у працівників банку, позивача та третіх осіб спільного умислу на неправомірні, на думку Уповноваженої особи, дії є виключно припущенням, яке не підтверджуються жодними доказами.

17. Суд апеляційної інстанції звернув увагу на те, що спірний договір вкладу не передбачає жодних умов, які б надавали не встановлені законом переваги будь-яким кредиторам банку. На думку колегії суддів, надходження коштів на рахунок позивача з рахунку іншої особи не свідчить про нікчемність ні договору вкладу, ні самої транзакції щодо перерахування коштів, оскільки ці правочини вчинені у межах чинного законодавства, що регулює договірні відносини та відносини у сфері банківської діяльності.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

18. У касаційній скарзі відповідач наголошує, що висновки суду апеляційної інстанції є передчасними, зробленими без повного та всебічного з`ясування обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права.

19. Операція з перерахування грошових коштів з рахунку третьої особи на депозитний рахунок позивача суперечить п. 5.11 Правил банківського обслуговування фізичних осіб у АТ «Дельта Банк», що є обов`язковим до застосування сторонами (умов договору), зарахування на вкладний (депозитний) рахунок грошових сум для вкладника від третьої особи не допускається. Фактично ж кошти на рахунок позивача вносилися третьою особою, шляхом безготівкового перерахування, що є порушенням умов договору.

20. Ця обставина свідчить про штучність та фіктивність створення правових підстав для отримання такими клієнтами Банку сум, що перевищують суми гарантованого відшкодування за проведеними операціями, а отже їх нікчемність.

21. Наголошує на правомірності оскаржуваного рішення та відсутності підстав для надання додаткової інформації Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відносно позивача як особи, яка має право на відшкодування коштів за вкладами у зв`язку з тим, що договір банківського вкладу № 020-28602-180215 від 18.02.2015 з урахуванням положень п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визнано нікчемним.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

22. Перевіряючи доводи касаційної скарги та правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права при вирішенні даного спору, Суд зазначає наступне.

23. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протиправно не включив позивача до переліку вкладників, які мають право на гарантоване державою відшкодування коштів за її банківським вкладом (депозитом) у ПАТ "Дельта Банк" за рахунок Фонду.

24. Законом №4452-VI установлено правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами. Цей Закон є спеціальним у регулюванні спірних правовідносин.

25. Відповідно до ст. 2 Закону №4452-VI вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

26. Вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа-підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

27. Згідно з ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

28. Колегія суддів зазначає, що законодавство не передбачає обмежень для визнання особи вкладником банку у випадках перерахування коштів на її користь іншим клієнтом. Немає таких обмежень і в укладеному позивачем договорі банківського вкладу (депозиту).

29. Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 2 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

30. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, (…), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, (…). Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 тис. гривень.

31. Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру такого відшкодування після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

32. Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону і нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

33. Згідно з п. 6 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами (далі - Положення), затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 09.08.2012 № 14 передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників.

34. Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач уклав з ПАТ "Дельта Банк" договір банківського вкладу (депозиту) та на відповідних рахунках позивача розміщено грошові кошти згідно з зазначеним договором (переказ коштів від ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ), а тому в розумінні закону позивач є вкладником.

35. Укладення вказаного договору та зарахування коштів на рахунок позивача відбулось до початку віднесення ПАТ "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних та запровадження тимчасової адміністрації (02.03.2015).

36. Колегія суддів звертає увагу, що положення п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI не можуть бути застосованими до договору банківського вкладу (депозиту), укладеного між позивачем та ПАТ "Дельта Банк", оскільки на підставі цього договору у позивача не виникло переваг (пільг) стосовно інших кредиторів банку, а також умови цього договору не передбачають обов`язку банку перерахувати кошти або передати майно позивачу.

37. Отже, вклад розміщено на рахунку ПАТ "Дельта Банк" до запровадження тимчасової адміністрації, а тому позивач підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі ст. 26 Закону № 4452-VI. При цьому уповноваженою особою Фонду не наведено правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників ПАТ "Дельта Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, відповідно до Закону № 4452-VI.

38. Аналогічна правова позиція у подібних відносинах, висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 802/351/16-а.

39. Отже, колегія суддів погоджується з позицією суду апеляційної інстанції, що позивач є особою, яка набула право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду, і неподання інформації про позивача, як вкладника банку, до переліку протягом трьох днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії дає підстави для зобов`язання уповноваженої особи Фонду подати до Фонду додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ "Дельта Банк" за рахунок Фонду.

40. Щодо висновку суду апеляційної інстанції про наявність підстав для визнання протиправними дій уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича щодо визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) №020-28602-180215 від 18.02.2015, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ОСОБА_1 , Суд зазначає таке.

41. Згідно з ч. 1, 2, 10 ст. 38 Закону № 4452-VI Фонд (уповноважена особа Фонду) зобов`язаний забезпечити збереження активів і документації банку, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч. 3 цієї статті.

42. За результатами перевірки, здійсненої відповідно до ст. 38 Закону № 4452-VI, виявляються правочини, які є нікчемними на підставі закону. При виявленні таких правочинів Фонд, його уповноважена особа Фонду чи банк не наділені повноваженнями визнавати або встановлювати правочини нікчемними.

43. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу уповноваженої особи Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення на підставі закону (ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України та ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI) незалежно від того, чи проведена передбачена ч. 2 ст. 38 цього ж Закону перевірка правочинів ПАТ "Дельта Банк" із затвердженням її результатів відповідною комісією. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ уповноваженої особи Фонду не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом, який прийнято уповноваженою особою, що здійснює повноваження органу управління банку.

44. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №819/353/16.

45. Оскільки наказ про нікчемність правочинів є внутрішнім документом банку, який приймається особою, що здійснює повноваження органу управління банку, він не створює жодних обов`язків для третіх осіб (у тому числі й вкладників банку), тому не може порушувати будь-які права таких осіб унаслідок прийняття цього наказу.

46. Відтак і права позивача в цій справі не можуть бути порушені внаслідок ухвалення внутрішнього документа банку, сфера застосування якого обмежується внутрішніми відносинами відповідного банку як юридичної особи.

47. Встановлена правова природа зазначено наказу (повідомлення про нікчемність) унеможливлює здійснення у судовому порядку (в тому числі в адміністративних, цивільних, господарських судах) вимог про визнання неправомірними дій та рішення уповноваженої особи Фонду щодо визнання нікчемним правочину за договором банківського вкладу (депозиту), укладеного між ПАТ "Дельта Банк" та позивачем, а тому провадження у цій частині адміністративної справи підлягає закриттю.

48. Аналогічна правова позиція у подібних відносинах, висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 802/351/16-а.

49. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 354 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, установлених ст. 238 КАС України, а саме якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

50. За вказаних обставин, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваного судового рішення в частині позовних вимог про визнання неправомірними рішення відповідача про визнання нікчемними договору банківського вкладу (депозиту) із закриттям провадження у справі в зазначеній частині вимог.

51. Відповідно до вимог ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позивач сплатив: відповідно до квитанції від 21.08.2015 за подання позову судовий збір у розмірі 146,16 грн, а за подання апеляційної скарги відповідно до квитанції від 29.04.2016 - 160,78 грн.

52. Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

53. Враховуючи зазначене та у зв`язку із задоволенням однієї із заявлених двох позовних вимог, понесенні позивачем судові витрати на звернення до суду із позовом та апеляційною скаргою підлягають відшкодуванню за рахунок Фонду пропорційно частині задоволених позовних вимог, що становить 153,47 грн. Тобто, рішення суду апеляційної інстанції в частині стягнення за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій, у розмірі 306 грн 36 коп. підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 341, 345, 354, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича задовольнити частково.

2. Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29.01.2018 у справі №826/18175/15 в частині задоволення вимоги щодо визнання протиправними дій уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича щодо визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) №020-28602-180215 від 18.02.2015, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ОСОБА_1 , скасувати, провадження у справі в цій частині вимог закрити.

3. Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29.01.2018 у справі №826/18175/15 в частині стягнення за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій, у розмірі 306 грн 36 коп. (триста шість гривень тридцять шість копійок), скасувати, прийняти в цій частині нову постанову, якою стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (м. Київ, вул. Січових стрільців, 17, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) судові витрати у розмірі 153,47 грн (сто п`ятдесят три гривні сорок сім копійок).

4. В іншій частині постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29.01.2018 у справі №826/18175/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя А.А. Єзеров

Суддя О.П. Стародуб