Справа № 826/4813/18
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2019-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/4813/18 Суддя (судді) першої інстанції: Бояринцева М.А.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 вересня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ключковича В.Ю.,

суддів Літвіної Н.М.,

Сорочка Є.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 травня 2019 року (суддя Бояринцева М.А.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Міністерства оборони України, в якому просила:

- визнати протиправною відмову Міністерства оборони України, оформлену протоколом засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсації сум загиблого військовослужбовця старшого солдата за контрактом ОСОБА_2 та скасувати протокол №92 від 28.10.2016 про відмову у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги;

- зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення і виплату одноразової грошової допомоги за загиблого старшого солдата ОСОБА_2 у відповідності до статті 16, частини 2 статті 16-1, статті 16-2, ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей».

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 травня 2019 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Міністерства оборони України, що оформлене витягом з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсації сум від 28.10.2016 року №92 щодо відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги членам сім`ї загиблого ОСОБА_2 . Зобов`язано Міністерство оборони України призначити та виплати ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у відповідності до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-XII та пункту 5 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975, як члену сім`ї загиблого ОСОБА_2 військовослужбовця військової частини - польова пошта НОМЕР_1 під час виконання обов`язків військової служби.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Міністерство оборони України подало апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 травня 2019 року та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В апеляційній скарзі відповідач вказує, що дружина померлого помилково вважає, що має право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю чоловіка, оскільки на час загибелі він перебував у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується листом від 04.06.2016 року № 93 Артемівського відділення Донецького обласного бюро СМЕ відповідно до якого, при судово-токсичному дослідженні крові трупа гр. ОСОБА_2 виявлені етиловий спирт у кількості 1,52%, що відповідає середньому ступеню алкогольного сп`яніння.

Крім того, апелянт зазначає, що згідно витягу з протоколу від 28 жовтня 2016 року № 92, комісія з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги: « ОСОБА_3 , матері, дружині та донці загиблого», в той же час, в своєму адміністративному позові позивач ставить вимогу про стягнення одноразової грошової допомоги лише собі, і дане твердження судом першої інстанції не було взяте до уваги.

09.07.2019 ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду.

Згідно з протоколом повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 16.07.2019 визначено склад колегії суддів для розгляду справи № 826/4813/18: головуючий суддя Ключкович В.Ю., судді - Сорочко Є. О., Літвіна Н. М.

19.07.2019 до суду апеляційної інстанції від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому ОСОБА_1 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

У відзиві позивач вказує, що матеріли справи не містять в собі належних та достатніх доказів на підтвердження вчинення безпосередньо ОСОБА_2 кримінального злочину або адміністративного правопорушення та/або дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, що мали своїм наслідком його загибель. ОСОБА_2 помер внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 , а не в результаті вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення або дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, що мали свої наслідком його смерть, а відтак відмова відповідача у призначені та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги є протиправною.

Крім того, у відзиві позивач вказує, що вона у позові ставить питання про призначення і виплату одноразової грошової допомоги їй, як особі, яка подала позов, але у відповідності вимог до ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», ця одноразова грошова допомога розподіляється на всіх членів сім`ї загиблого ОСОБА_2 (батько, мати, дружина та дочка), а не тільки на позивача, якщо рішення суду набере законну силу. Тоді відповідач розподілить ці виплати згідно закону на підставі заяв батька і матері. А так як інші члени сім`ї не подавали позов, то вона не мала права подавати позов в інтересах інших осіб.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2019 року справу № 826/4813/18 прийнято до провадження та призначено до розгляду.

21.08.2019 до суду апеляційної інстанції від позивача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи відповіді на адвокатський запит, відповідно до якого Артемівський міськрайонний суд Донецької області повідомляє, що адміністративні протоколи відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 172-20 КУпАП в період з березня по червень 2016 року до суду не надходили.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції з матеріалів справи встановлено, що 02.03.2016 Міністерством оборони України направлено ОСОБА_1 повідомлення №902/1 про смерть солдата ОСОБА_2 , водія-електрика №1 взводу звукометричної розвідки БУіАР військової частини-польова пошта НОМЕР_1 .

Причину смерті на час повідомлення позивача не встановлено та вказано, що ведеться службове розслідування.

В подальшому, тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини-польова пошта НОМЕР_2 09.04.2016 затверджено акт службового розслідування за фактом загибелі 01.03.2016 водія-електрика №1 взводу звукометричної розвідки батареї управління артилерійської розвідки військової частини польова пошта НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_2 унаслідок вогнепального поранення.

Відповідно до змісту вказаного акту, загибель старшого солдата ОСОБА_2 спричинена внаслідок здійснення пострілів солдатом ОСОБА_4 .

Вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області у справі №219/4341/16-к від 09.06.2016 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статі 119 Кримінального кодексу України та призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

Відповідно до витягу з протоколу Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 14.07.2016 року №3072 поранення та причина смерті ОСОБА_2 пов`язана із захистом Батьківщини.

Надалі, позивач звернулася до Дніпропетровського обласного військового комісаріату із заявою про виплату одноразової грошової допомоги загиблого військовослужбовця старшого солдата за контрактом ОСОБА_2 .

Зазначена заява та додані до неї документи були скеровані до Міністерства оборони України 21.09.2016 за вих.№714712/7, що підтверджується листом від 02.12.2016 №7/15935/17 Дніпропетровського обласного військового комісаріату.

Згідно з витягом з протоколу від 28.10.2016 №92 комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, батьку, матері, дружині та дочці загиблого відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги, оскільки на час загибелі ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується листом Донецького обласного бюро судово-медичної експертизи (Артемівське відділення) від 04.06.2016 №96.

Не погоджуючись з такою відмовою, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення даного позову, виходячи з наступного.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-XII (далі Закон №2011-XII).

Відповідно до пункту 1 статті 16 Закону №2011-XII одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Приписами пунктів 1-3 частини 2 статті 16 Закону №2011-XII визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби; смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби; загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві.

При цьому, в розрізі приписів частини 3 статті 16 Закону №2011-XII військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, за умов, визначених Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Військовозобов`язані та резервісти вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, служби у військовому резерві, за умов, визначених Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», указами Президента України.

Аналогічні норми закріплені в статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до статті 16-1 Закону №2011-XII у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (ч. 2 ст. 16-1 Закону №2011-XII).

Згідно з пунктом 1 статті 16-3 Закону №2011-XII одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її отримання. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 161 цього Закону, від отримання одноразової грошової допомоги її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на її отримання.

Пунктами 6, 8 та 9 статті 16-3 Закону №2011-XII передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві визначається Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 (далі по тексту - Порядок).

Відповідно до пункту 10 Порядку члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи: 1. заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги; 2. витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу); 3. витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

До заяви додаються копії: документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства; свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста; свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого); свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові); довідки органу реєстрації або відповідного житлово-експлуатаційного підприємства, організації чи органу місцевого самоврядування про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста; сторінок паспортів повнолітніх членів сім`ї з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою); рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста); рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи. які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні.

Згідно з пунктом 12 Порядку призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Пунктом 13 Порядку передбачено, що керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Відповідно до пунктів 14 та 15 Порядку одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом її перерахування уповноваженим органом на рахунок в установі банку, зазначений одержувачем виплати, або через касу уповноваженого органу.

Рішення про відмову у призначенні грошової допомоги може бути оскаржено в установленому порядку.

Статтею 16-4 Закону №2011-XII визначено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком:

а) вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення;

б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;

в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);

г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

Пунктом 19 Порядку також встановлено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста є наслідком: вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення; вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

Так, в ході розгляду справи колегією суддів встановлено, що смерть ОСОБА_2 пов`язана із захистом Батьківщини, а позивач відноситься до членів сім`ї загиблого ОСОБА_2 , що підтверджуються матеріалами справи (витягом із протоколу Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 14.07.2016 №3072, копією паспорту ОСОБА_1 , у якому міститься відмітка про реєстрацію шлюбу).

При цьому, спірним моментом в даній адміністративні справі є обставини наявності/відсутності підстав для виплати одноразової грошової допомоги в розрізі приписів статті 16-4 Закону №2011-XII та пункту 19 Порядку.

Зокрема, апелянт стверджує про наявність обставин передбачених статтею 16-4 Закону №2011-XII, а саме, вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння, що і покладено в основу протоколу від 28.10.2016 №92 комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум.

Однак, колегія суддів зазначає, що приписи статті 16-4 Закону №2011-XII та пункту 19 Порядку передбачають чіткі підстави, які мають своїм наслідком не здійснення призначення і виплату одноразової грошової допомоги, яким, серед іншого є загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста, яка є наслідком: вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення; вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння.

Наявність алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, як самостійний елемент фізичного та психічного стану військовослужбовця без вчинення ним дій, зокрема, злочину або адміністративного правопорушення, або дій, якими в такому випадку військовослужбовець може завдати собі шкоди самостійно чи зумовити завдання такої шкоди іншими особами, що мало би своїм наслідком його загибель не може, на думку суду апеляційної інстанції, бути підставою для непризначення і невиплати одноразової грошової допомоги у відповідності до статті 16-4 Закону №2011-XII та пункту 19 Порядку.

При цьому, матеріли справи не містять в собі належних та достатніх доказів на підтвердження вчинення безпосередньо ОСОБА_2 кримінального злочину або адміністративного правопорушення та/або дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, що мали своїм наслідком його загибель.

Разом з цим, слід враховувати, що вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області у справі №219/4341/16-к від 09.06.2016 року встановлено наступне:

« ОСОБА_4 , являючись військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період та проходячи її на посаді водія - електрика 2 взводу звукометричної розвідки батареї управління та артилерійської розвідки бригадної артилерійської групи військової частини польова пошта НОМЕР_1 , 01 березня 2016 року, з 09 години 00 хвилин, разом з іншими військовими, в тому числі з військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , перебуваючи в лісопосадці автомобільної дороги між с. Кодемо та с. Зайецев в Бахмутському районі Донецької області, виконували службові обов`язки по охороні території бази звукової розвідки.

01 березня 2016 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 стали вживати спиртні напої. В цей же день, о 19 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , з моменту настання темряви, знаходячись на території бази звукової розвідки, яка розташована в лісопосадці неподалік автомобільної дороги між с. Кодемо та с. Зайцеве в Бахмутському районі Донецької області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, почув неподалік напрямку розташування бензогенератора на території бази звукової розвідки шум ламаних гілок дерев та, не маючи мети умисного протиправного заподіяння смерті іншій людини, не посягаючи на життя військовослужбовця ОСОБА_2 , у спосіб, небезпечний для життя багатьох осіб, через власну необережність, тобто діючи необережно, внаслідок злочинної недбалості, не передбачаючи можливості настання смерті потерпілого, хоча повинен був і міг їх передбачити, діючи з більшою обачністю, здійснив декілька пострілів з закріпленої за ним зброї, а саме автомата Калашникова АКС-74 № 2515901-73 року випуску, з неблизької відстані. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_9 . ОСОБА_2 спричинено вогнепальні поранення, а саме: наскрізне кульове вогнепальне поранення голови з вхідною вогнепальною раною в правій виличній області та вихідною раною на шиї справа, рановий канал має напрямок спереду-назад і декілька зверху-вниз; друге наскрізне кульове вогнепальне поранення із вхідною вогнепальною раною на передній поверхні лівого плечового суглобу і вихідною в лівій паховій області, рановий канал має напрямок спереду назад і декілька зверху-вниз. Вогнепальне поранення голови має ознаки тяжких тілесних ушкоджень і перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Смерть ОСОБА_2 настала в результаті наскрізного вогнепального поранення голови з великими крововиливами під оболонки і в речовину головного мозку.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у висунутому обвинуваченні за ч. 1 ст. 119 КК України визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся і суду пояснив, що дійсно, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, скоїв інкриміноване діяння, а саме: 01.03.2016 року він з ОСОБА_2 та іншими військовослужбовцями знаходились у лісопосадці неподалік автомобільної дороги між с. Кодемо та с. Зайцеве в Бахмутському районі Донецької області, охороняючи базу звукової розвідки. Ввечері він заступив в наряд, перед цим вживав пиво. Позаду автомобіля знаходився генератор, існували обмеження щодо руху в ту сторону і вони туди ходили рідко. Раптом він почув тріск гілок з боку лісопосадки, скинув автомат, направив його перед собою та здійснив три постріли в напрямку лісопосадки дещо вгору. Потім вони стали присвічувати ліхтариком та побачили мертвого ОСОБА_2 . Перебуваючи в шоковому стані, він після цього кинув автомат, сів в окопі та просидів так до приїзду командування. Весь час служби вони з ОСОБА_2 перебували у дружніх відносинах, жодних конфліктів між ними ніколи не було, наміру вбити ОСОБА_2 він не мав. Все сталося випадково, такої ситуації він не передбачав.».

Зміст вказаного рішення дає підстави дійти висновку, що саме вогнепальне поранення голови ОСОБА_2 солдатом ОСОБА_4 перебуває у причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_2 .
Тобто, ОСОБА_2 помер внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 , а не в результаті вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення або дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, що мали свої наслідком його смерть, а відтак відмова відповідача у призначені та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 є протиправною.

Колегія суддів при цьому вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо відхилення посилання відповідача на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 15.03.2018 року у справі №760/9519/17, оскільки обставини викладені у ній не є ідентичними з обставинами даної адміністративної справи.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апелянта про ненадання ОСОБА_1 документу, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) ОСОБА_2 , оскільки зазначене не відображено в оскаржуваному витязі з протоколу від 28.10.2016 року №92 комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум.

Натомість, вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області у справі №219/4341/16-к від 09.06.2016 в повній мірі підтверджує, що причини та обставини загибелі (смерті) ОСОБА_2 , не пов`язані з вчиненням ним кримінального правопорушення чи адміністративного правопорушення та не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства.

Зазначене підтверджується також і актом службового розслідування за фактом загибелі 01.03.2016 року водія-електрика №1 взводу звукометричної розвідки батареї управління артилерійської розвідки військової частини польова пошта НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_2 унаслідок вогнепального поранення.

Колегія суддів враховує, що акт службового розслідування і вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області у справі №219/4341/16-к від 09.06.2016 дійсно підтверджує факт алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 , проте, вказані документи не свідчать, що смерть ОСОБА_2 настала внаслідок його перебування у такому стані.

Відтак, беручи до уваги, що протокол комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 28.10.2016 №92 є рішенням в розумінні Порядку, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наявні підстави для визнання протиправним та скасування рішення Міністерства оборони України, що оформлене витягом з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсації сум від 28.10.2016 №92 щодо відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги членам сім`ї загиблого ОСОБА_2 , та, що, як наслідок, наявні підстави для зобов`язання Міністерства оборони України призначити та виплати ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у відповідності до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-XII та пункту 5 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975, як члену сім`ї загиблого ОСОБА_2 військовослужбовця військової частини - польова пошта НОМЕР_1 під час виконання обов`язків військової служби.

Щодо доводів апелянта про те, що згідно витягу з протоколу від 28 жовтня 2016 року № 92, комісія дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги: «Батьку, матері, дружині та донці загиблого», в той же час, в своєму адміністративному позові позивач ставить вимогу про стягнення одноразової грошової допомоги лише собі, колегія суддів зазначає, що позивач (дружина загиблого військовослужбовця) у позові ставить питання про призначення і виплату одноразової грошової допомоги їй, як особі, яка подала позов, але у відповідності вимог до ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», ця одноразова грошова допомога дійсно розподіляється на всіх членів сім`ї загиблого ОСОБА_2 (батько, мати, дружина та дочка), а не тільки на позивача, однак, у зв`язку з тим, що інші члени сім`ї не подавали позов, а позивач не мала права подавати позов в інтересах інших осіб, та судом першої інстанції не було залучено таких у якості третіх осіб, а така одноразова грошова допомога, згідно висновків суду має бути призначена, наявні підстави для задоволення позову.

Відтак, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, не знайшли своє підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції, та не спростовують висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції винесене з дотриманням норм процесуального та матеріального права, судом першої інстанції встановлено всі обставини, що мають значення для справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.Ю. Ключкович

Судді Н.М. Літвіна

Є.О. Сорочко