Справа № 520/2896/19
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2019-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 р.Справа № 520/2896/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Макаренко Я.М. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.,

представника позивача Шевченка Д.В. ,

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.05.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Мар`єнко Л.М., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 29.05.19 року по справі № 520/2896/19

за позовом Головного управління ДФС у Харківській області

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Головне управління ДФС у Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 , в якому просив суд стягнути до бюджету з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , податкова адреса: АДРЕСА_1 суму податкового боргу в загальному розмірі 245 962,70 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що відповідач має податковий борг перед бюджетом у сумі 245 962,70 грн, що виник внаслідок: несплати в установлений строк грошового зобов`язання з Єдиного податку з фізичних осіб, податку на доходи з фізичних осіб, військового збору.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29 травня 2019 року вказаний позов задоволено. Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Державного бюджету України заборгованість з Єдиного податку з фізичних осіб, податку на доходи з фізичних осіб, військового збору в загальному розмірі 245 962,70 грн (двісті сорок п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят дві гривні 70 копійок).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом при вирішенні справи норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт посилався на те, що суд першої інстанції не з`ясував дійсний розмір податкового боргу, настання граничного строку сплати податкового боргу відповідачем та стягнення податкового боргу, у разі передчасності звернення позивача з даним позовом до суду. Крім того, зазначає, що при стягненні пені суд першої інстанції не вмотивував на який розмір заборгованості, за який відповідний період така пеня була нарахована, а лише зазначив загальну суму пені 1574,97 грн.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 10.09.2019 представники сторін підтримали свої правові позиції по справі.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_2 зареєстрована як фізична особа - підприємець, перебуває на податковому обліку як платник податків.

Відповідач самостійно визначив податкові зобов`язання з Єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 238 573,17 грн (основний платіж - 236 998,20 грн. та пеня - 1574,97 грн), подавши податкові декларації: № від 12.06.2017 на суму 12740 грн (частково сплачена на суму 4527,55 грн, підлягає стягненню - 8212,45 грн); № від 09.08.2017 на суму 5000 грн; податкова декларація № 58636730 від 05.12.2018 на суму 223 785, 75 грн, у зв`язку з несплатою самостійно визначених сум зобов`язання контролюючим органом нараховано пеня у розмірі 1574,97 грн на податкову декларацію № від 12.06.2017, податкову декларацію № від 08.02.2017 та податкову декларацію № від 01.11.2016. Також, відповідач самостійно визначив податкові зобов`язання з податку на доходи з фізичних осіб у сумі 6821,10 грн та військовий збір у розмірі 568,43 грн., подавши до податкового органу податкову декларацію №58636377 від 05.12.2018.

Враховуючи несплату відповідачем в добровільному порядку заборгованості, позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення такої суми податкового боргу в судовому порядку.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що наявність у відповідача податкового боргу в загальному розмірі 245 962,70 грн. підтверджено матеріалами справи в їх сукупності, та така заборгованість підлягає стягненню в судовому порядку.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 67 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Відповідно до визначень, наведених у пп. 14.1.39. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податковим боргом є сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання (пп.14.1.175. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

Згідно п.п.16.1.3 та п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України - платник податків зобов`язаний, зокрема, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п.49.18 ст.49 ПК України - податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця; календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя); календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року; календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним; календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - підприємців - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Пунктом 54.1 ст.54 ПК України встановлено, що платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно п.57.1 ст.57 ПК України - платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п.п.59.1 ст.59 ПК України - у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У зв`язку з несплатою відповідачем в установлені строки узгодженої суми податкового зобов`язання, ГУ ДФС у Харківській області на адресу відповідача направлена податкова вимога від 14.03.2017 року №4517-17 у розмірі 7512,45 грн (а.с. 44).

В установленому законом порядку відповідач її не оскаржив і до часу судового розгляду справи узгоджені зобов`язання у повному обсязі не сплатив.

Відповідно до п.59.5 ст.59 ПК України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Як вбачається з матеріалів справи, з 14.03.2017 заборгованість у відповідача не переривався (а.с.45-50).

Податкова вимога в розумінні підпункту 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України це - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

З аналізу судової практики Верховного Суду вбачається, що податкова вимога є дійсною протягом усього терміну безперервного існування податкового боргу платника податків з моменту його утворення до моменту, зокрема, повного погашення податкового боргу платником за всіма видами податків і зборів. При цьому, грошові зобов`язання, які складають податковий борг, можуть змінюватися як кількісно, так і за видами податків.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.02.2019 по справі №818/1117/16.

Відповідно до п.95.2. ст.95 ПК України встановлено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Колегія суддів зазначає, що позивач звернувся до суду про стягнення коштів з відповідача після спливу 60 календарних днів після надіслання вимоги, оскільки податкова вимога направлена 27.06.2017 року та отримана відповідачем 11.07.2017 року, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 44), а звернення до суду з даним позовом відбулося 25.03.2019 року.

Зазначене спростовує доводи апелянта про відсутність у позивача правових підстав для звернення до суду з метою стягнення податкового боргу.

Доводи апелянта про те, що наявна в матеріалах справи податкова вимога не стосується заявленого боргу, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки з урахуванням ст. 59 ПК України контролюючий орган не направляє вдруге податкову вимогу у разі якщо податковий борг платника податку не переривався.

Також, колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, що при стягненні пені суд першої інстанції не вмотивував на який розмір заборгованості, за який відповідний період така пеня була нарахована, оскільки в матеріалах справи міститься детальний розрахунок пені із зазначенням періоду нарахування та відображенням дати початку та дати закінчення нарахування пені, облікової ставки НБУ, діючої на кожен день прострочення сплати грошового зобов`язання, при цьому також наведена формула нарахування пені (а.с. 24-43).

Так, відповідно до п.п.129.1.1 п.129.1 ст. 129 ПК України передбачено, що після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Положеннями пп.20.1.34 п.20.1 ст.20 ПК України передбачено право контролюючого органу звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно п.95.1 ст.95 ПК України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до абзацу першого пункту 95.3 статті 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, які обслуговують такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Щодо доводів апелянта про те, що під час розгляду справи ним здійснено часткове погашення заборгованості відповідно до квитанцій від 29.01.2019 у сумі 550 грн. та 4800 грн. по єдиному податку з фізичних осіб і про те, що дана сплата не була врахована позивачем під час розгляду справи, колегія суддів зауважує наступне.

Так, провадження у даній справі відкрито ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28.03.2019. Тобто, часткове погашення заборгованості відповідно до квитанцій від 29.01.2019 у сумі 550 грн. та 4800 грн. по єдиному податку з фізичних осіб відбулося до відкриття провадження у справі, а не під час розгляду справи, як зазначає апелянт. Тобто, відповідна сплата вже була зарахована податковим органом при зверненні з позовною заявою про стягнення податкового боргу, що підтверджується інформацією, яка міститься в інтегрованій картці платника податків, де станом на 28.02.2019, по єдиному податку з фізичних осіб, лічиться заборгованість у розмірі 238573,17 грн.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що на час розгляду даної адміністративної справи сума податкового боргу відповідача складає 245962,70 грн. та підлягає стягненню з відповідача.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.05.2019 року по справі №520/2896/19 прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.05.2019 року по справі № 520/2896/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)А.О. Бегунц
Судді(підпис) (підпис) О.М. Мінаєва Я.М. Макаренко
Повний текст постанови складено 16.09.2019 року