Справа № 640/14068/19
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2019-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 вересня 2019 року місто Київ № 640/14068/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., розглянувши заяву позивача про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовомакціонерного товариства «Дніпроазот»
доМіністерства економічного розвитку і торгівлі України
проскасування наказів,
ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Дніпроазот» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, в якому просить:

- скасувати наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 09.07.2015 №732 «Про застосування спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності - до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності України» в частині застосування до акціонерного товариства «Дніпроазот» спеціальної санкції - індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності;

- скасувати наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 15.09.2015 №1142 «Про застосування спеціальної санкції - тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності - до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності України» в частині застосування до акціонерного товариства «Дніпроазот» спеціальної санкції - тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності;

- скасувати наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 25.01.2016 №97 «Про переведення суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності України на індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності» в частині застосування до акціонерного товариства «Дніпроазот» спеціальної санкції - індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності;

- скасувати наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 25.03.2016 №508 «Про застосування спеціальної санкції - тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності - до суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності України» в частині застосування до акціонерного товариства «Дніпроазот» спеціальної санкції - тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності;

- скасувати наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 06.02.2017 №158 «Про переведення суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності України на індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності» в частині застосування до акціонерного товариства «Дніпроазот» спеціальної санкції -індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.08.2019 позов залишено без руху.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.09.2019 прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі №640/14068/19.

Разом з тим, через канцелярію суду 12.09.2019 позивачем було подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 06.02.2017 №158 «Про переведення суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності України на індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності» в частині застосування до акціонерного товариства «Дніпроазот» спеціальної санкції -індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову, акціонерним товариством «Дніпроазот» зазначено, що продовження дії спеціальних санкцій та чинність наказів Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 06.02.2017 №158, від 09.07.2015 №732, від 25.01.2016 №97, від 15.09.2015 №1142 та від 25.03.2016 №508 відносно позивача, всупереч статей 8, 19, 42, 58 Конституції України, статей 2, 3 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 №2473-VIII, статей 2, 5 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» від 16.04.1991 №959-ХІІ, порушує права, свободи та інтереси позивача, у тому числі позбавляє позивача вільно, на засадах рівності перед законом всіх суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності здійснювати власну зовнішньоекономічну діяльність у відповідності до вимог чинного законодавства України, у тому числі Закону України «Про валюту і валютні операції» та призводить до протиправного обмеження з боку органу державної влади - Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, такими заходами (спеціальними санкціями), які не передбачені чинним законодавством України.

Таким чином, позивачем зазначено, що є очевидні ознаки стверджувати про протиправність застосування та продовження (збереження) дії спеціальних санкцій щодо позивача згідно з наказами Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 06.02.2017 №158, від 09.07.2015 №732, від 25.01.2016 №97, від 15.09.2015 №1142 та від 25.03.2016 №508.

Зокрема, позивачем зазначено, що застосування та збереження (продовження) дії відносно акціонерного товариства «Дніпроазот» спеціальних санкцій призведе до складно вирішуваних проблем в реалізації продукції, яка виробляється у безперервному виробничому процесі, що, у свою чергу, призведе до накопичення на території акціонерного товариства «Дніпроазот» небезпечних продуктів та призупинення виробничої діяльності, під час чого виникає істотний ризик виникнення непередбачуваних негативних наслідків. При зупиненні виробництва акціонерне товариство «Дніпроазот» не зможе отримувати грошові кошти, необхідні для виплати заробітної плати працівникам підприємства, сплати податків та зборів, здійснення інших обов`язкових платежів по оплаті електроенергії, послуг з водопостачання та водовідведення, утримання соціальних об`єктів, що знаходяться на балансі підприємства та територіальної громади м. Кам`янське.

Також, акціонерним товариством «Дніпроазот» наголошено на тому, що у разі припинення виробничого процесу ринок України може залишитися без знезаражувальних реагентів, необхідних для виготовлення питної води, і це вкрай негативно відчують всі водоканали великих та малих міст України. Застосування та продовження (збереження) дії спеціальних санкцій до позивача також призведе до втрати ринків збуту та споживачів продукції Позивача внаслідок безпідставного та неправомірного обмеження здійснення зовнішньоекономічної діяльності, і, як наслідок, значних майнових збитків для акціонерного товариства «Дніпроазот» і навіть зупинки підприємства.

Згідно з приписами статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України клопотання про забезпечення позову розглянуто без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Тобто, прийняття такого рішення доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи привести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача.

Відповідно, розгляд заяв про забезпечення позову здійснюється з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, суд повинен пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У випадку звернення сторони з вимогою про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою вимогою та надати відповідні докази, які б підтверджували факт існування реальної загрози його правам, свободам та інтересам.

Крім того, суд звертає увагу, що згідно Рекомендації №R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи 13 вересня 1989 року рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта.

Таким чином, при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову перш за все необхідно перевірити наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Відповідно до частини другої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Отже, передумовою вжиття заходів забезпечення позову є необхідність встановлення судом їх співмірності із заявленими позовними вимогами, а також врахування наслідків вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Позивач просить забезпечити позов шляхом зупинення дії наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 06.02.2017 №158 «Про переведення суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності України на індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності», тобто наказу, який є чинним з 2017 року.

У межах визначеної нормативної регламентації спірних правовідносин, доводів, наведених позивачем на обґрунтування заяви про забезпечення позову, судом не встановлено обставин, з якими Кодекс адміністративного судочинства України пов`язує необхідність застосування інституту забезпечення позову.

Так, наведені заявником обставини, не є обґрунтованими для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову визначеним позивачем шляхом, оскільки матеріали даної справи не містять об`єктивних доказів, які б свідчили про те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, а також матеріали даної справи не містять об`єктивних доказів того, що очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Вказана правова позиція щодо заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії відповідних наказів Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, узгоджується із правовою позицією Шостого апеляційного адміністративного суду, викладеною в постанові від 23.04.2019 №640/20090/18.

Виходячи із змісту позовної заяви та викладеного у заяві про забезпечення позову обґрунтування щодо вжиття заходів забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, станом на час винесення даної ухвали суд приходить до висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, оскільки судом не встановлено обставин крайньої необхідності та підстав, з якими наведені вище норми Кодексу адміністративного судочинства України пов`язують можливість забезпечення позову.

Керуючись статтями 150-154, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви акціонерного товариства «Дніпроазот» про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.