Справа № 160/5645/19
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2019-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 серпня 2019 року Справа № 160/5645/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЮркова Е.О.
за участі секретаря судового засіданняШпота Я.С.
представника позивача представника відповідача Коваленко О.В. Кекуатова Н.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АМТ ТРЕЙД" до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень, -
- визнання протиправним та скасування рішення Дніпропетровської митниці про коригування митної вартості товару від 11.03.2019 року № UA110000/2019/800055/2, від 24.04.2019 року № UA110000/2019/800098/2.
Ухвалою суду від 24.06.2019 року відкрито провадження у справі, та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.
10.07.2019 року відповідачем надано до суду відзив, в якому просив у задоволенні позову відмовити та зазначив, що при перевірці поданих Товариством з обмеженою відповідальністю "АМТ Трейд" митних декларацій № UA110030/2019/002977 та № UA110030/2019/004779, а також документів, долучених до декларацій, митним органом здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. В результаті такого контролю було встановлено, що подані документи не підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності. Враховуючи, що декларант відмовився надавати додаткові документи, рішення про коригування митної вартості товарів від 11.03.2019 року № UA110000/2019/800055/2 та від 24.04.2019 року № UA110000/2019/800098/2 є цілком обґрунтованими, а підстави для задоволення позову відсутні.
17.07.2019 року представником позивача надано до суду відповідь на відзив, в якій позивач вказує, що надані документи у своїй сукупності підтверджують числові значення складових митної вартості та дозволяють митниці здійснити контроль шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, та провести обчислення митної вартості. Митниця при винесенні рішення про коригування митної вартості та у ході прийняття рішення за результатами розгляду додаткових документів порушила вимоги Митного кодексу щодо застосування методів визначення митної вартості. Відмова митниці у визнанні митної вартості з урахуванням доданих документів є необґрунтованою, оскільки не проведена оцінка всіх наданих документів щодо неможливості застосування основного методу.
30.07.2019 року представником відповідача подано до суду заперечення, де зазначено, що у зв`язку із неможливістю застосування першого методу визначення митної вартості товарів посадовою особою Дніпропетровської митниці було послідовно перейдено до другорядних методів визначення митної вартості та митну вартість скориговано за резервним методом.
У судове засідання 28.08.2019 року прибули представник позивача та представник відповідача.
Представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, наведені у позові.
Представник відповідача вимоги позову не визнав та просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на доводи, наведені у відзиві на позов.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали, справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "АМТ Трейд" (м. Дніпро) та компанією QINGDAO MAOSHUN INDUSTRIAL CO., LTD. (Китай) укладено контракт № MSH-1-2017 від 19.10.2017 року на поставку товару в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у Специфікаціях (Додатках), які є невід`ємною частиною цього контракту.
Згідно з п.п.3.1 контракту № MSH-1-2017 від 19.10.2017 року, умовами поставки товару здійснюється за правилами ІНКОТЕРМС за редакцією 2010 року, які мають обов`язковий характер для сторін у рамках даного контракту, та зазначаються в Специфікації (Додатках) до контракту.
Оплата товару, що поставляється згідно за контрактом № MSH-1-2017 від 19.10.2017 року, здійснюється покупцем в доларах США шляхом банківського переказу на поточний рахунок продавця на підставі специфікації шляхом прямого банківського переказу по системі S.W.I.F.T.
З метою митного оформлення товарів ТОВ "АМТ Трейд" до відділу митного оформлення "Аеропорт" Дніпропетровської митниці ДФС подано електронні митні декларації:
На підтвердження митної вартості товару ТОВ "АМТ Трейд" надано до митного органу наступні документи:
- зовнішньоекономічний контракт № MSH-1-2017 від 19.10.2017 року, додатки (специфікації) до нього: від 29.11.2018 р. № 12 та від 09.01.2019 р. № 13;
- рахунки - фактури (інвойси): від 06.12.2018 р. № WB19-07, від 16.01.2019 р. № WB19-08;
- пакувальні листи: від 06.12.2018 р., від 16.01.2019 р.,
- коносаменти: від 14.12.2018 р. № MRFB181121000, від 16.01.2019 р. № MRFB19011483;
- додаткові угоди до зовнішньоекономічного контракту від 02.04.2018 р. № 2, від 10.01.2019 р. № 5, від 28.02.2019 р. № 2;
Під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості останньою виявлені розбіжності у наданих документах, що стало підставою для витребування у декларанта додаткових документів для підтвердження митної вартості товару повідомленням, зокрема: банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (у тому числі організацію перевезення та винагорода експедитору); виписка з бухгалтерської документації; каталоги, прайс-листи виробника товару; висновки про вартісні якісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.
У відповідь на повідомлення митного органу ТОВ "АМТ Трейд" листами від 11.03.2019 р. та 24.04.2019 р., відповідно, повідомлено про безпідставність вимог про надання додаткових документів та неможливість надання додаткових документів.
Дніпропетровською митницею ДФС прийнято:
- рішення про коригування митної вартості від 11.03.2019 року № UA110000/2019/800055/2, відповідно до якого різниця митних платежів (з ПДВ) від митної вартості, визначної підприємством та скоригованої митницею склала 257296,72 грн.,
- рішення про коригування митної вартості від 24.04.2019 року № UA110000/2019/800098/2, відповідно до якого різниця митних платежів (з ПДВ) від митної вартості, визначної підприємством та скоригованої митницею склала 155171,34 грн.
З метою випуску товарів у вільний обіг позивачем було подано до Дніпропетровської митниці ДФС нову ВМД від 12.03.2019 року № UA110030/2019/003073 та від 24.04.2019 р. № UA110030/2019/005079, відповідно, у яких вказано митну вартість товару на рівні, визначеному митним органом з відповідною сплатою до бюджету митних платежів.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд зазначає наступне.
Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою (стаття 52 Митного кодексу України).
Відповідно до статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).
Відповідно до частини 5 статті 54 Митним кодексом України, орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Наказом Державної митної служби України № 689 від 11.09.2015 року затверджено Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України.
У випадках спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з ризиком заниження митної вартості та декларуванням митної вартості нижчої, ніж вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, здійснює перевірку відомостей, що містяться в документах, що підтверджують заявлену митну вартість, та відповідно до частин третьої - четвертої статті 53 Кодексу здійснює запит додаткових документів. У випадках, передбачених частиною шостою статті 54 Кодексу та частиною першою статті 55 Кодексу, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, приймає рішення про коригування митної вартості товарів.
Контроль за правильністю визначення митної вартості у випадках, передбачених абзацом першим, здійснюється посадовою особою, що здійснює такий контроль, за погодженням з керівником підрозділу митного оформлення (заступником керівника, старшим зміни). Відповідне погодження засвідчується шляхом проставлення підпису на роздрукованому переліку митних формальностей за митною декларацією, поряд з відомостями про виконання митної формальності за напрямком контролю митної вартості (п.8 розділу 2 Методичних рекомендацій).
Відповідно до положень частини 2 статті 58 Митного кодексу України (у відповідній редакції) метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Згідно статті 337 Митного кодексу України перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.
Формато-логічний контроль - це автоматизована перевірка правильності заповнення даних митних декларацій та повернення результатів перевірки; перевірка митних декларацій та інших документів на достовірність та законність; здійснення статистичного, валютного контролю, контролю нарахованих митних платежів, контролю правильності застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.
Контроль співставлення - це автоматизоване порівняння даних, які містяться в митних деклараціях або інших документах, поданих для митного контролю або митного оформлення, з даними, які містяться в електронних копіях митних декларацій та інших документах, що надходять з митних та правоохоронних органів суміжних держав; в уніфікованих електронних дозвільних документах, що надходять з інших державних органів, інших електронних документах, пов`язаних з перевіркою достовірності даних, що перевіряються.
Контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання вимог законодавства України з питань державної митної справи.
Обсяги митного контролю, передбачені главою 49 розділу ХІ Митного кодексу України, визначаються за результатами аналізу ризиків відповідно до положень глави 52 розділу ХІ Митного кодексу України.
Так, на виконання вимог, відповідно до пункту першого частини 4 статті 54 Митного кодексу України здійснено контроль правильності визначення митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих декларантом документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до частини першої статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частиною першою статті 51 Митного кодексу України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
За змістом частини 2 статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Пунктом першим частини 3 статті 52 Митного кодексу України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації.
Відповідно до частини першої та другої 2 статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Згідно частини 3 статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Згідно приписів 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Відповідач, приймаючи рішення про коригування митної вартості виходив з того, що подані документи містять розбіжності.
Стаття 57 Митного кодексу України встановлює, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:
основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Частиною другою статті 58 Митного кодексу України визначено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Згідно частини четвертої статті 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина п`ята статті 58 Митного кодексу України).
Відповідно до положень статті 60 Митного кодексу України, у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.
Розглядаючи заявлений спір, суд зазначає, що рішення від 11.03.2019 року № UA110000/2019/800055/2 вмотивовано наступним:
3) відповідно до листа посольства України в КНР, на запит МЗС України отримано відповідь за № 6156/16-200-81 від 17.01.2019 р. щодо вартості контейнерних морських перевезень, згідно якого вартість перевезення 40 футового контейнера з портів КНР до порта «Південний» складає від 2500-3000 дол. США, проте відповідно до наданих документів про перевезення товарів вартість одного 40-футового контейнера становить 1040 грн.;
4) пунктом 3.5 контракту від 19.10.2017 р. № М8Н-1-2017 обумовлено що протягом 10 календарних днів з моменту оплати 70% кожної партії товару продавець надсилає покупцю оригінали документів; рахунок-фактуру, пакувальний лист, морський коносамент завірені печаткою та підписом продавця та оригінал сертифікату про походження товару (форма А) з підписом та печаткою продавця, проте сертифікат походження на момент митного оформлення не надавався;
5) підтвердження оплати 70% оцінюваної партії товару не підтверджено;
Так, ТОВ "АМТ Трейд" до митної декларації не надано не договір транспортно-експедиційного обслуговування, а надано договір перевезення вантажу морським транспортом (фрахту). Відповідно до пункту пунктів 1.1, 1.2, 2.1 договору перевезення вантажу морським транспортом № 1511-1/912/2019 предметом договору є міжнародне морське перевезення (фрахт) вантажів, яке зобов`язаний виконати перевізник у порядку та на умовах договору; детальні умови морського перевезення визначаються у заявках, підписаних замовником, які є невід`ємною частиною договору.
Зважаючи на умови додаткової угоди № 5 від 01.04.2019 р. до договору №1511-1/912/2018 від 15.11.2018 р., на день декларування товару оплата за фрахт фактично не була здійснена, а тому надати банківські документи декларант не мав можливості.
Листом від 23.05.2019 року компанією QINGDAO MAOSHUN INDUSTRIAL CO., LTD підтверджено отримання коштів за товар згідно контракту № MSH-1-2017 від 19.10.2017 року, специфікації від 29.11.2018 р. № 12 за платіжним дорученням № 9 від 29.03.2019 року.
Представником позивача в ході судового розгляду справи зазначалось, що документ «коносамент №584844489», зазначений у декларації країни експорту компанією "Global Container Lines Latvija SIA" не складався і, можливо, є внутрішньою накладною морської лінії. За умовами договору фрахту ТОВ "АМТ Трейд", як замовник, не наділений правом вимагати від перевізника інші документи, крім передбачених у договорі.
Також суд вказує, що митна декларація країни відправлення відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України не є обов`язковим документом для підтвердження заявленої митної вартості товару. Відсутність у митній декларації країни відправлення певних реквізитів не свідчить про неможливість ідентифікації митної декларації з конкретною доставкою. Митна декларація країни відправлення містить дані про постачальника, покупця, умови поставки, вагу, найменування про кількість та ціну товару, номери контейнерів, що в повній мірі співпадає з даними, зазначеними в поданих до митного оформлення документах. До того ж, відсутність у митній декларації країни відправлення реквізитів контракту не впливає на числові значення складових митної вартості. Наявні в матеріалах справи документи - інвойс та платіжне доручення в іноземній валюті №148 від 04.04.2019 р. містять достатньо інформації, яка дозволяє ідентифікувати приналежність цих документів до поставки товару.
Розглядаючи заявлений спір, суд зазначає, що рішення від 24.04.2019 року № UA110000/2019/800098/2 вмотивовано наступним:
1) у пункті 10.5 контракту від 19.10.2017 р. № MSH-1-2017 компанія QINGDAO MAOSHUN INDUSTRIAL CO.,LTD зазначена, як виробник товару, однак документального підтвердження щодо цього твердження не надано;
2) в митній декларації від 18.04.2019 р. №UA110030/2019/004779 контракт від від 19.10.2017 р. № MSH-1-2017 заявлений під кодом 4104 як зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються; на зображеннях товару, доданих до митної декларації від 18.04.2019 р. №UA110030/2019/004779, після проведення митного огляду відсутнє маркування товару (торгова марка Vitals, Limex), та не зазначено виробника товару, а саме QINGDAO MAOSHUN INDUSTRIAL CO., LTD; це може свідчити про те, що виробник товару не є його продавцем, та договірні відносини з яким не встановлені, зазначене може свідчити про посередницький характер угоди; документальне підтвердження виробника товарів до митного оформлення не надавались;
3) відповідно до відомостей, що містяться у наданих до митного оформлю документах, поставка оцінюваного товару здійснюється на комерційних ума поставки FOB - Qingdao, згідно Інкотермс 2010, за яким покупець зобов`язаний за свій рахунок укласти договір перевезення товару; з метою підтвердження заявленого рівня транспортної складової декларантом надано договір транспортно-експедиційного обслуговування №1511-1/912/2018 від 15.11.2018 р., заявку від 09.01.2019 р. № 3/1, інвойс від 10.04.2019 р. № 1120855, акт виконаних робіт від 10.04.2019 р. про перевезення п`яти контейнерів MRKU4243682, MSKU9034033, MRKU5011038, MSKU1969288, MIEU2029959, MRKU4504169;
5) відповідно до листа посольства України в КНР, на запит МЗС України отримано відповідь за № 6156/16-200-81 від 17.01.2019 р. щодо вартості контейнерних морських перевезень, згідно якого вартість перевезення 40 футового контейнера з портів КНР до порта «Південний» складає від 2500-3000 дол. США, проте відповідно до наданих документів про перевезення товарів вартість одного 40-футового контейнера становить 1040 грн.;
6) умовами контракту №1511-1/912/2018 не передбачено надання гарантійного листа як зобов`язання сплатити рахунок за транспортно-експедиційні послуги;
7) пунктом 3.5 контракту від 19.10.2017 р. № М8Н-1-2017 обумовлено що протягом 10 календарних днів з моменту оплати 70% кожної партії товару продавець надсилає покупцю оригінали документів; рахунок-фактуру, пакувальний лист, морський коносамент завірені печаткою та підписом продавця та оригінал сертифікату про походження товару (форма А) з підписом та печаткою продавця, проте сертифікат походження на момент митного оформлення не надавався;
9) у митній декларації країни відправлення зазначені номери контейнерів MRKU4243682, MSKU9034033, MRKU5011038, MSKU1969288, MIEU2029959, MRKU4504169, що не відповідає заявленим даним у МД від 18.04.2019 р. №UА110030/2019/004779.
Судом встановлено, що у пункті 10.5 контракту від 19.10.2017 р. № MSH-1-2017 визначено, що компанія QINGDAO MAOSHUN INDUSTRIAL CO., LTD є виробником товару.
Умовами контракту від 19.10.2017 р. № MSH-1-2017 не передбачено обов`язок продавця надати покупцю копії ліцензії на виробництво товару; копії нормативно-технічної документації на виготовлення товару; копії сертифікату на систему якості товару; копія сертифікату продукції власного виробництва; копії свідоцтва про присвоєння товару штрихового толу EAN, тому у розпорядженні ТОВ "АМТ Трейд" не може бути зазначених документів, оскільки це не передбачено ані умовами контракту, ані діючим законодавством.
Судом встановлено, що додатковою угодою № 7 від 22.04.2019 р. до договору №1511-1/912/2018 від 15.11.2018 р. визначено, що оплата за фрахт по рахунком від 10.04.2019 р. № L208 буде здійснена до 30.04.2019 р.
Так, ТОВ "АМТ Трейд" до митної декларації не надано не договір транспортно-експедиційного обслуговування, а надано договір перевезення вантажу морським транспортом (фрахту). Відповідно до пункту пунктів 1.1, 1.2, 2.1 договору перевезення вантажу морським транспортом № 1511-1/912/2019 предметом договору є міжнародне морське перевезення (фрахт) вантажів, яке зобов`язаний виконати перевізник у порядку та на умовах договору; детальні умови морського перевезення визначаються у заявках, підписаних замовником, які є невід`ємною частиною договору.
Зважаючи на умови додаткової угоди № 7 від 22.04.2019 р. до договору №1511-1/912/2018 від 15.11.2018 р., на день декларування товару оплата за фрахт фактично не була здійснена, а тому надати банківські документи декларант не мав можливості.
Листом від 23.05.2019 року компанією QINGDAO MAOSHUN INDUSTRIAL CO., LTD підтверджено отримання коштів за товар згідно контракту № MSH-1-2017 від 19.10.2017 року, специфікації від 09.01.2019 р. № 13 за платіжним дорученням № 18 від 20.05.2019 року.
Представником позивача в ході судового розгляду справи зазначалось, що документ «коносамент №584844856», зазначений у декларації країни експорту компанією "Global Container Lines Latvija SIA" не складався і, можливо, є внутрішньою накладною морської лінії. За умовами договору фрахту ТОВ "АМТ Трейд", як замовник, не наділений правом вимагати від перевізника інші документи, крім передбачених у договорі.
Отже, у ході судового розгляду справи суд доходить висновку, що відповідач не спростував контрактну ціну товару, а також не підтвердив об`єктивну неможливість на підставі наданих позивачем документів визначити ціну та рівень митної вартості товару за ціною договору. Додаткових переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не надано, a інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару судом не встановлено.
Таким чином подані декларантом документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товару за ціною договору згідно з вимогами частин четвертої п`ятої статті 58 Митного кодексу України.
На підставі встановлених судом обставини, суд доходить висновку, що відповідачем безпідставно проведено коригування митної вартості за рішеннями від 11.03.2019 року № UA110000/2019/800055/2, від 24.04.2019 року № UA110000/2019/800098/2.
З огляду на викладене, суд вважає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів прийнято відповідачем протиправно, отже є таким, що підлягає скасуванню.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
З огляду на викладене, доводи позивача є обґрунтованими, а позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю АМТ Трейд" підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 3842,00 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням № 2749 від 13.06.2019 року.
З огляду на задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 3842,00 грн. підлягає стягненню з Дніпропетровської митниці ДФС за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись ст.ст. 8, 9, 72-77, 139, 193-194, 205, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнання протиправним та скасування рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товару від 11.03.2019 року № UA110000/2019/800055/2.
Визнання протиправним та скасування рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товару від 24.04.2019 року № UA110000/2019/800098/2.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 09 вересня 2019 року.

Суддя Е.О. Юрков