Справа № 620/1879/19
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2019-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2019 року Чернігів Справа № 620/1879/19

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Зайця О.В.,

розглянувши у спрощеному провадженні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Державної архітектурно-будівельної інспекції України, щодо не надання відпустки за заявою від 03 червня 2019 року;

- зобов`язати Державну архітектурно-будівельну інспекцію України надати відпустку згідно поданої заяви від 03.06.2019;

- стягнути з Державної архітектурно-будівельної інспекції України матеріальну шкоду в сумі 67449 (шістдесят сім тисяч чотириста' сорок дев`ять) гривень 00 коп.;

- стягнути з Державної архітектурно-будівельної інспекції України моральну шкоду в сумі 20000 (двадцять тисяч) гривень 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 03.06.2019 він звернувся до Голови Державної архітектурно-будівельної інспекції України, з заявою про надання невикористаної частини основної щорічної відпустки, тривалістю 11 календарних днів, з 10 червня 2019 року, однак вказану відпустку не отримав. Вважає, ненадання відпустки протиправною бездіяльністю, що суперечить вимогам чинного законодавства.

Відповідачем подано відзив на адміністративний позов, у якому просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, оскільки вважає, що з боку відповідача не було допущено жодної бездіяльності по відношенню до позивача.

Дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд встановив наступні обставини.

З червня 2015 року, позивач працює в Управлінні Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області.

03.06.2019 звернувся до Голови Державної архітектурно-будівельної інспекції України, з заявою про надання невикористаної частини основної щорічної відпустки, тривалістю 11 календарних днів, з 10 червня 2019 року, оскільки ним була придбана путівка для відпочинку з родиною на узбережжі Індійського океану.

Проте, станом на 10.06.2019, жодного наказу про надання ОСОБА_1 вказаної відпустки та доведення його до відома зроблено не було, що унеможливило скористатися придбаними послугами туристичного оператора та відпочити з родиною за кордоном.

Надаючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 59 Закону України «Про державну службу» щорічні відпустки надаються державним службовцям у порядку та на умовах, визначених законодавством про працю.

Згідно із статтею 79 Кодексу законів про працю України черговість надання відпусток визначається графіками, які затверджуються власником або уповноваженим ним органом за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), і доводиться до відома всіх працівників. При складанні графіків ураховуються інтереси виробництва, особисті інтереси працівників та можливості їх відпочинку.

Конкретний період надання щорічних відпусток у межах, установлених графіком, узгоджується між працівником і власником або уповноваженим ним органом, який зобов`язаний письмово повідомити працівника про дату початку відпустки не пізніш як за два тижні до встановленого графіком терміну.

Стаття 80 Кодексу законів про працю України визначає, що відпустка повинна бути перенесена на інший період або продовжена у разі тимчасової непрацездатності працівника, засвідченої у встановленому порядку; виконання працівником державних або громадських обов`язків, якщо згідно із законодавством він підлягає звільненню на цей час від основної роботи із збереженням заробітної плати; настання строку відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами; збігу щорічної відпустки з відпусткою у зв`язку з навчанням.

У разі перенесення щорічної відпустки новий термін її надання встановлюється за згодою між працівником і власником або уповноваженим ним органом. Якщо причини, що зумовили перенесення відпустки на інший період, настали під час її використання, то невикористана частина щорічної відпустки надається після закінчення дії причин, які її перервали, або за згодою сторін переноситься на інший період з додержанням вимог статті 12 Закону України «Про відпустки».

Таким чином, при перенесенні щорічної відпустки новий термін її надання встановлюється за згодою між працівником та власником.

Відповідно до частин 10 та 11 статті 10 Закону України «Про відпустки» черговість надання відпусток визначаються графіками, які затверджуються власником або уповноваженим ним органом за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, і доводиться до відома всіх працівників. При складанні графіків ураховуються інтереси виробництва, особисті інтереси працівників та можливості для їх відпочинку.

Конкретний період надання щорічних відпусток у межах, установлених графіком, узгоджується між працівником і власником або уповноваженим ним органом, який зобов`язаний .письмово повідомити працівника про дату початку відпустки не пізніш як за два тижні до встановленого графіком терміну.

У свою чергу, на 2019 рік у Державній архітектурно-будівельній інспекції України було затверджено графік відпусток згідно з яким позивач мав використати свою основну щорічну відпустку у січні 2019 року (а.с. 27).

Водночас, позивач написав заяву про надання йому невикористаної частини основної щорічної відпустки тривалістю 11 календарних днів з 10 червня 2019 року, тобто не у відповідності до затвердженого графіку відпусток на 2019 рік.

Крім того, заява про надання відпустки не була погоджена безпосереднім керівником позивача - начальником Управління Держархбудінспекції у Чернігівській області Андреєвою Т.В.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 73 КАС України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами ст. 76 КАС України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно вимог ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 139, 241, 243, 244-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення виготовлено 12 вересня 2019 року.

Суддя О.В. Заяць