Справа № 607/374/19
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2019-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 рокуЛьвів№ 857/8999/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Лутчин А.М.,

за участю представника відповідача Тутова П.А. , Вітряка О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Тернопільській області на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 травня 2019 року, прийняте суддею Черніцькою І.М. у місті Тернополі, повний текст складений 21.05.2019 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Державної екологічної інспекції у Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

встановив:

ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції у Тернопільській області (далі - інспекція, відповідач) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 85 КУпАП від 26 грудня 2018 року.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 травня 2019 року позов задовольнено.

Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення № 42 від 26 грудня 2018 року винесену державним інспектором Вітряком О.В. якою ОСОБА_3 . визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 85 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 85 КУпАП закрити.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні докази, які б дозволяли ідентифікувати територію зимувальних ям та підтвердити факт перебування позивача саме на їх території, де нібито він ловив рибу, що охоплюється ч.3 ст.85 КУпАП.

Протокол без будь-яких інших доказів не підтверджує обставин, викладених в оскаржуваній постанові.

Свідки, які зазначені у протоколі є працівниками інспекції та муніципальної поліції, відтак, є зацікавленими особами. Окрім того, з їх пояснень, вони перебували на великій відстані від особи, яка здійснювала лов риби у забороненому місці та затримали ОСОБА_3 вже у населеному пункті.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що згідно протоколу №000090 на ОСОБА_3 , останній 10.12.2018 року о 16.00 год. ловив рибу зимовою вудкою на території зимувальних ям, чим порушив п.4.14.4 Правил любительського і спортивного рибальства.

У порушника виявлено 86 шт. окунів та одну плітку.

Даний факт підтверджений в протоколі свідками ОСОБА_4 і ОСОБА_5 .

Крім того, позивача вже раніше було притягнуто до відповідальності за аналогічне.

Отже, постанова є обґрунтованою та законною.

Просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подав, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України - суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 10 грудня 2018 року громадянським інспектором з охорони довкілля Тернопільської області Сосновим В.М. складено протокол №000090 про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 85 КУпАП, а саме, що 16 год. 00 хв. 10 грудня 2018 року при обстеженні території Тернопільського каналу - водойми річки Серет, мікрорайон Пронятина, був виявлений ОСОБА_3 , який ловив рибу зимовою вудкою на території зимувальних ям, визначених наказом №20 від 22.10.2018 року Державного агентства рибного господарства України Управління державного агентства рибного господарства у Тернопільській області, чим порушив п.4.14.3 Правил любительського і спортивного рибальства (а.с.5)

26 грудня 2018 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області Вітряком О.В. винесено постанову за №42, згідно якої ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 85 КУпАП, оскільки останній 10 грудня 2018 року порушив правила рибальства, а саме ловив рибу однією зимовою вудкою в забороненому місці на зимувальній ямі гребного каналу Тернопільського ставу, визначеній наказом Державного агентства рибного господарства у Тернопільській області від 20.10.2018 року за №20 (а.с.6).

Позивач не погодившись з оспореною постановою, звернувся до суду.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 42 від 26 грудня 2018 року винесену державним інспектором Вітряком О.В. якою ОСОБА_3 . визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 85 КУпАП та закриття провадження у справі, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.85 КУпАП порушення правил рибальства - тягне за собою попередження або накладення штрафу на громадян від двох до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і попередження або накладення штрафу на посадових осіб - від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч.1 ст.256 КУпАП - у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Нормами ст.251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи - ст. 280 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується з твердженням суду першої інстанції, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження вказаних обставин, факту перебування позивача на території зимувальних ям та здійснення лову риби; докази, які б дозволяли ідентифікувати територію зимувальних ям, підтвердити факт перебування позивача саме на їх території.

Крім того, з наявних матеріалів справи вбачається, що до протоколу №000090 від 10.12.2018 року про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 за ч.3 ст.85 КУпАП (а.с.5, 105) не додано: письмові пояснення свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , запис відеореєстратора на який покликається ОСОБА_6 , акт вилучення риби та вудочки зимової.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи вказане, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що із наявних матеріалів справи та пояснень свідків вбачаються розбіжності, що позивач все визнав спочатку, а після відмовився та таке не зафіксовано в протоколі, як і не зафіксовано знаряддя (зимова вудочка). Відсутній акт вилучення риби, пояснення свідків. Особу виявлено не на місці ловлі, а в населеному пункті (в постанові суду с.Пронятин по вул.Низинна), що відповідає поясненням інших свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які пояснили, що обміняли рибу на цигарки.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про скасування оспореної постанови про накладення адміністративного стягнення № 42 від 26 грудня 2018 року винесену державним інспектором Вітряком О.В., якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 85 КУпАП і закрити провадження, з огляду на норми ч. 3 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України, що суд першої інстанції правильно врахував.

Апеляційний суд відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а, відтак, не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.

Судові витрати розподілу не підлягають, позаяк у даній категорії справ учасники звільняються від їх оплати.

Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Тернопільській області залишити без задоволення, рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 травня 2019 року у справі № 607/374/19 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. В. Онишкевич
Повний текст судового рішення виготовлено 16.09.2019 року