Справа № 620/710/19
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2019-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/710/19 Суддя (судді) першої інстанції: Непочатих В.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Бєлової Л.В., Лічевецького І.О.,

за участю секретаря: Островської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.05.2019 (м. Чернігів, дата складання повного тексту 13.05.2019) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ГУ ДФС у Чернігівській області про визнання протиправними не вчинення відповідачем передбачених законодавством дій по зняттю позивача як особи, що здійснювала незалежну професійну діяльність, з обліку як платника податків; не направлення у встановлені законодавством строки і у встановленому законодавством порядку вимог про нарахування заборгованості (недоїмки) із сплати ЄСВ; прийняття і формування вимоги про оплату боргу (недоїмки) № Ф-2456-51 від 15.02.2019 та скасувати її.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем протиправно не розглянуто заяву позивача про ліквідацію або реорганізацію його як платника податків та не знято з податкового обліку, у зв`язку з чим виникла заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску в розмірі 18 234,72 грн.

Згідно з відзиву на адміністративний позов позивач зареєстрований в Носівській ДПІ Ніжинського управління ГУ ДФС у Чернігівській області як фізична особа, яка займається незалежною професійною діяльністю з 24.03.2015 та є платником єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. За провадження незалежної професійної діяльності у 2017 році, першому-четвертому кварталах 2018 року заборгованість з єдиного внеску, враховуючи переплату у сумі 42,00 грн, складає 18 234,72 грн.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.05.2019 адміністративний позов задоволено частково; визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДФС у Чернігівській області про сплату боргу (недоїмки) № Ф-2456-51 від 15.02.2019; в решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

В апеляційній скарзі, зокрема, зазначено про те, що відповідного рішення за наслідком розгляду заяви позивача відповідачем до теперішнього часу не прийнято, оскільки процедура зняття з обліку триває. Проте, позивач не звертався до вищестоящого органу ДФС України або до суду щодо оскарження такої бездіяльності суб`єкта владних повноважень. Отже, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про протиправні дії суб`єкта владних повноважень або протиправність рішень прийнятих в межах заявлених позовних вимог.

Згідно з відзиву на апеляційну скаргу чинний на момент зупинення ним здійснення незалежної професійної діяльності Порядок обліку платників податків, затверджений Наказом Міністерства фінансів України № 1588 від 09.12.2011 передбачав можливість зняття з обліку фізичних осіб, які здійснюють незалежну професійну діяльність, лише на підставі поданої до контролюючого органу за основним місцем обліку заяви за формою № 8-ОПП, дата якої фіксується в журналі за формою № 6-ОПП. Такий Порядок не враховує особливого статусу адвокатури та специфіки адвокатської діяльності, яка не підлягає жодній державній дозвільній чи реєстраційній процедурі, а тому не повинен в даній сфері застосовуватись. Позивач зазначив, що суд першої інстанції помилково не взяв до уваги факт сплати ним ЄСВ в сумі 2 112,00 грн, оскільки були надані докази перерахування коштів на рахунок ДФС. Суд першої інстанції помилково не визнав протиправним не направлення ГУ ДФС у встановлені законодавством строки і порядку вимог про нарахування заборгованості (недоїмки) зі сплати ЄСВ. Крім того, позивач звернувся з цим позовом як тільки йому стало відомо про те, що його не знато з обліку. Також, позивач не погоджується з апеляційною скаргою в частині зазначених сум заборгованості.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За матеріалами справи рішенням Київської міської кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури № 342132 від 22.06.2006 позивачу видано свідоцтво на право на зайняття адвокатською діяльністю № 2634 від 22.06.2006.

Позивач здійснює діяльність у формі індивідуальної адвокатської діяльності та перебуває на обліку у Ніжинській ОДПІ ГУ ДФС (Носівське відділення) з 20.03.2015 за № 640 (а.с. 84, 90).

10.03.2017 позивачем подано заяву про ліквідацію або реорганізацію платника податків до Носівського відділення Ніжинської ОДПІ за формою № 8-ОПП, у якій повідомив податковий орган про припинення діяльності за власним рішенням (а.с. 83).

Також позивачем було подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2017 рік, розрахунок податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів за 2017 рік, отриманих самозайнятою особою, звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2017 рік з відміткою у графі "ліквідаційна", у якій за період з січня по березень 2017 року визначено зобов`язання з ЄСВ у розмірі 2 112,00 грн. (а.с. 19-21).

В подальшому 15.02.2019 відповідачем було сформовано та направлено позивачу вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-2456-51 про сплату заборгованості зі сплати єдиного внеску в розмірі 18 234,72 грн. (а.с. 39).

Вважаючи протиправним, не вчинення відповідачем передбачених законодавством, дій по зняттю позивача як особи, що здійснювала незалежну професійну діяльність, з обліку як платника податків; не направлення у встановлені законодавством строки і у встановленому законодавством порядку вимог про нарахування заборгованості (недоїмки) із сплати ЄСВ; прийняття і формування вимоги про оплату боргу (недоїмки) № Ф-2456-51 від 15.02.2019 позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Колегія суддів звертає увагу на те, що згідно з ст. 308 колегія суддів переглядає рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області.

Відповідно до частини другої ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Так, правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон № 2464-VI (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

До вказаного Закону з 01.01.2017 Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 1774-VIII від 06.12.2016 були внесені зміни, які запровадили, серед іншого, сплату єдиного внеску для фізичних осіб - підприємців (крім тих, які обрали спрощену систему оподаткування) та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, у сумі, що не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску, незалежно від отримання доходу (прибутку) у місяці нарахування єдиного внеску.

Єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску (пункт 2 частини першої статті 7 Закону).

Відповідно до абзацу третього частини восьмої статті 9 Закону № 2464-VI (в редакції, яка діяла до 31.12.2017) платники єдиного внеску, зазначені у пункті 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 1 травня наступного року.

При цьому, у редакції статті 9 Закону № 2464-VI, яка діє з 01.01.2018 встановлено, що платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5 1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Згідно частини 4 статті 25 Закону № 2464-VI орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

У той же час, процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) страхувальниками, визначеними Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів визначає Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджена наказом Міністерства фінансів України 20.04.2015 № 449 (у редакції № 469 наказу Міністерства фінансів України від 04.05.2018).

У відповідності до пункту 1 розділу VI Інструкції № 449 до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

Згідно пункту 3 розділу VI Інструкції № 449 органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

У випадку, передбаченому абзацом другим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) приймається відповідним органом доходів і зборів протягом 10 робочих днів з дня, що настає за днем вручення платнику акта перевірки, а за наявності заперечень платника єдиного внеску до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки.

Орган доходів і зборів надсилає (вручає) вимогу про сплату боргу (недоїмки) платнику єдиного внеску протягом трьох робочих днів з дня її винесення.

У випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається):

- платникам, зазначеним у підпунктах 1, 2 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом 10 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій);

- платникам, зазначеним у підпунктах 3, 4, 6 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом 15 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи фіскального органу платника у випадку, зокрема, якщо такий платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску.

У той же час, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем тривалий час на адресу позивача не направлялась вимога про сплату боргу (недоїмки).

Доказів того, що процедура формування та направлення оскаржуваної вимоги потребувала додаткового часу з огляду на необхідність відображення в інтегрованій картці позивача даних документальних перевірок та процедур судового оскарження, які потягли збільшення та/або зменшення сум до сплати, матеріали справи не містять.

Вказане вище свідчить про порушення податковим органом процедури, яка передує прийняттю вимоги про сплату боргу (недоїмки).

Недотримання відповідачем строків прийняття відповідних рішень позбавило позивача можливість передбачати наслідки, та позбавило, у випадку необхідності та з належною допомогою, узгоджувати свою поведінку, та як наслідок призвело до покладення на позивача надмірного тягаря зі сплати єдиного внеску.

Щодо посилання апелянта на те, що стосовно позивача до теперішнього часу не прийнято відповідного рішення щодо його зняття з обліку фізичних осіб, які здійснюють незалежну професійну діяльність на підставі поданої ним заяви до контролюючого органу від 10.03.2017, колегія суддів зазначає, що наявність чи відсутність у позивача відповідного статусу та обов`язку зі сплати платежів не спростовують протиправний характер оскаржуваної вимоги про сплату боргу (недоїмки), зважаючи на порушення відповідачем процедури, яка передує прийняттю вимоги про сплату боргу (недоїмки).

При цьому, позовна вимога про визнання протиправними дій відповідача щодо не направлення у встановлені законодавством строки і у встановленому законодавством порядку вимог про нарахування заборгованості (недоїмки) зі сплати ЄСВ охоплюється визнанням протиправною та скасування самої вимоги про сплату боргу (недоїмки), тому підстави для задоволенні вимоги про визнання протиправними дій щодо не направлення у встановлені законодавством строки і у встановленому законодавством порядку вимог про нарахування заборгованості (недоїмки) зі сплати ЄСВ, як окремої вимоги - відсутні.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст.ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.05.2019 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 10.09.2019.

Головуючий-суддя:А.Ю. Кучма

Судді:Л.В. Бєлова

І.О. Лічевецький