Справа № 1440/1883/18
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2019-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2019 р.м.ОдесаСправа № 1440/1883/18
Головуючий в 1 інстанції: Мельник О.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Потапчука В.О.

суддів: Семенюка Г.В. , Шляхтицького О.І.

при секретарі Алексєєва Н.М.

за участю представника скаржника Косовської І.В.

представника позивача Матвєєва І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС в Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 березня 2019 року прийнятого у письмовому провадженні (суддя:Мельник О.М..) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НИК-СТРОЙ" до Головного управління ДФС в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень - рішень

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

У серпні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "НИК-СТРОЙ" (далі за текстом - ТОВ "НИК-СТРОЙ", позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Миколаївській області (далі - відповідач/скаржник) про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень №№ 7 та 7 від 23 липня 2018 року.

Позивач подав заяву про уточнення (зменшення) позовних вимог, згідно якої просив скасувати частково податкове повідомлення-рішення № 7 від 23 липня 2018 року на загальну суму 694 322,75 грн., де 555 458,20 грн. - сума основного зобов`язання (558 887,00 - 3 428,80 = 555 458,20 грн.), 138 864,55 грн. - сума штрафних (фінансових) санкцій (139 721,75 - 857,20 = 138 864,55 грн.), відповідно 555 458,20 + 138 864,55 = 694 322,75 грн.; податкове повідомлення-рішення № 7 від 23 липня 2018 року скасувати частково на суму 16 826,20 грн. (20 255,00 - 3 428,80 = 16 826,20 грн.).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що викладені в акті перевірки висновки є такими, що не відповідають фактичним обставинам і не ґрунтуються на чинному законодавстві. Відповідно, податкові рішення, прийняті відповідачем за результатами перевірки, є протиправними та підлягають скасуванню.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 березня 2019 року адміністративний позов ТОВ "НИК-СТРОЙ" задоволено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Головне управління ДФС в Миколаївській області звернулося до суду з апеляційною скаргою, у якій зазначено, що рішення винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим скаржник просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Скаржник зазначає про нереальність господарських операцій між позивачем та його контрагентів та відсутності фактичного руху активів.

Скаржник вважає, що Позивач отримав від постачальників первинні документи з метою штучного формування противоправної-податкової вигоди з огляду на такі дані: інформація, яка міститься у первинних документах є недостовірною та суперечливою (у деяких видаткових накладних та актах виконаних робіт відсутні дані та іноді підписи осіб, які відповідальні за здійснення господарських операцій); не встановлено легального джерела походження товарів, які були придбані Позивачем у ТОВ "ФОКС МАРКЕТ КОМПАНІ", ТОВ "АВЮ-КОМПАНІ" та ТОВ "УКРСПЕЦ ТРЕЙДІНГ" у зв`язку з не встановленням придбання у перевіряємий період вказаними постачальниками товарів відповідної номенклатури; господарські операції з надання платнику податків послуг (виконання підрядних робіт) від ТОВ "ЮГТЕХСТРОЙ" та ТОВ "АТП 1996" мають нереальний характер у зв`язку з відсутністю у вищевказаних постачальників необхідного управлінського та технічного персоналу, виробничих активів і матеріальних ресурсів; законність діяльності кола постачальників (ТОВ "ФОКС МАРКЕТ КОМПАНІ", ТОВ "АТП 1996", ТОВ"УКРСПЕЦ ТРЕЙДІНГ") викликає сумнів у зв`язку з наявністю в провадженні органів прокуратури ряду кримінальних проваджень, де вони фігурують як суб`єкти, що були використані в схемах незаконного збагачення окремих посадових осіб підприємств реального сектору економіки.

Групою осіб, з використанням реквізитів підприємств з ознаками фіктивності, організовано схему, яка направлена на незаконне переведення безготівкових грошових коштів у готівку, зменшення податкового навантаження на підконтрольні суб`єкти господарювання шляхом безпідставного формування податкового кредиту з ПДВ, з метою розкрадання державних коштів та ухилення від сплати податків.

За результатом проведених досліджень встановлено низку підприємств, серед яких контрагенти позивача, які задіяні у протиправному механізмі, а саме пов`язані з оформленням документів на придбання товарів, здійснені з метою легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом.

Вищезазначена злочинна схема забезпечує незаконне виведення безготівкових коштів підприємств реального сектору економіки у тіньовий неконтрольований державою обіг, минаючи при цьому систему оподаткування, що призводить до не надходження податків до бюджету держави та легалізації коштів отриманих злочинним шляхом (справа №757/36877/17-к, 757/ 7282/18-к, Печерського районного суду м.Києва та 755/15404/17 Дніпровського районного суду м.Києва).

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2019 року відкрито апеляційне провадження у справі. Відстрочено Головному управлінню ДФС в Миколаївській області сплату судового збору до винесення рішення у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Справу розглянуто відповідно ст. 310 КАС України у відкритому судовому засіданні.

Обставини справи.

02 липня 2018 року ГУ ДФС у Миколаївській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинам з контрагентами-постачальниками ТОВ "ЮГТЕХСТРОЙ" (код 40549695) за жовтень 2016 року, ТОВ "АТП 1996" (код 40235802) за грудень 2016 року, ТОВ "АВЮ-КОМПАНІ" (код 40196470) за грудень 2016 року, ТОВ "ФОКС МАРКЕТ КОМПАНІ" (код 40409226) за листопад, грудень 2016 року, ТОВ "УКРСПЕЦ ТРЕЙДІНГ" (код 41504938) за жовтень 2017 року та контрагентами-покупцями, яким у подальшому були реалізовані товари (послуги), придбані у вищенаведених контрагентів-постачальників, за результатами якої складено акт №1589/14-29-14-07/38694625.

Проведеною перевіркою встановлено, що позивач у періоді, що перевірявся, відобразив взаємовідносини з контрагентами-постачальниками, у тому числі з: за період жовтень 2016 року на суму ПДВ 111 953 грн. по операціям з ТОВ "ЮГТЕХСТРОЙ"; за період листопад 2016 року на суму ПДВ 38 934 грн. по операціям з ТОВ "ФОКС МАРКЕТ КОМПАНІ"; за період грудень 2016 року на суму ПДВ 370 694 грн., в тому числі: по операціям з ТОВ "АТП 1996" на суму ПДВ 342 067 грн.; по операціям з ТОВ "ФОКС МАРКЕТ КОМПАНІ" на суму ПДВ 12 723 грн.; по операціям з ТОВ "АВЮ-КОМПАНІ" на суму ПДВ 15 904 грн.

В ході проведення перевірки керівнику ТОВ "НИК-СТРОЙ" було вручено лист від 19 червня 2018 року №б/н щодо надання пояснень та документального підтвердження, однак запитувані документи, що стосуються предмета перевірки, станом на 22 червня 2018 року (останній день перевірки) в повному обсязі не були надані, в зв`язку з чим складено акт від 22 червня 2018 року № 628/14-29-14-07/38694625.

23 липня 2018 року Головним управлянням ДФС у Миколаївській області (далі - відповідач) були прийняті податкові повідомлення-рішення: № 7 від 23 липня 2018 року (далі по тексту - податкове рішення 1); № 7 від 23 липня 2018 року (далі по тексту - податкове рішення 2).

Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся до суду з даним позовом.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що всі первинні документи складені за результатами проведених операцій та з дотриманням вимог ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", статті 44, статті 201 Податкового кодексу України, містять у собі відомості щодо змісту та обсягу проведених операцій, які узгоджуються між собою.

При цьому, наявність кримінального провадження не свідчать про відсутність реальності здійснення господарських операцій, адже причетність Позивача до злочинів щодо яких здійснюються кримінальні провадження, повинно бути доведено податковим органом. До того ж, відповідачем копій вироків по зазначених ним кримінальних провадженнях не надано.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції не правильним та таким, що не відповідає вимогам Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту - КАС України) та Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Джерела права й акти їх застосування.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до пп. 14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно статті 36 Податкового кодексу України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 та ч. 1 ст. 73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Оцінка суду.

Дослідивши матеріали справи колегією суддів встановлено, що задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку про те, що всі первинні документи надані позивачем до перевірки складені за результатами проведених операцій та з дотриманням вимог ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", статті 44, статті 201 Податкового кодексу України, містять у собі відомості щодо змісту та обсягу проведених операцій, які узгоджуються між собою.

Крім того, суд попередньої інстанції зазначив, що чинне законодавство не вимагає від платника податків контролювати законність державної реєстрації, видачі свідоцтв платника податку на додану вартість, сплату до бюджету податків, ведення бухгалтерського та податкового обліку своїх контрагентів, а також здійснювати перевірку повноважень керівників контрагентів на підпис первинних документів, податкових накладних та ідентифікацію їх підписів.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду попередньої інстанції, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «НИК-СТРОЙ» (Замовник) до перевірки надано Договір підряду від 24 жовтня 2016 року №2009, укладений з ТОВ «ЮГТЕХСТРОЙ» (Виконавець). Згідно якого, Виконавець зобов`язується виконувати за завданням Замовника монтаж системи дозації пектину в сусло для Миколаївського відділення ПАТ «САН ІНБЕВ УКРАЇНА», надалі роботи, а Замовник зобов`язується приймати виконані належним чином роботи та оплатити їх вартість відповідно до умов цього Договору.

Однак, дослідивши вказаний договір судом встановлено, що він не містить ПІБ та підпис Виконавця, що не дає змоги ідентифікувати особу, від імені якої укладено Договір, та свідчить про недостовірність та формальність укладеного Договору.

У наданому до перевірки акті здачі-приймання робіт (надання послуг), як з боку ТОВ «ЮГТЕХСТРОЙ», так і з боку ТОВ «НИК-СТРОЙ» не зазначено посадових осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, що не дає змоги ідентифікувати учасників господарської операції.

Згідно наданих первинних бухгалтерських документів встановлено, що послуги з монтажу системи дозації пектину в сусло для Миколаївського відділення ПАТ «САН ІНБЕВ УКРАЇНА», придбання яких документально оформлено від ТОВ «ЮГТЕХСТРОЙ» за період жовтень 2016 року, були використані в рамках виконання умов Договору підряду від 24 жовтня 2016 року №НУ-2009-16/01, укладеного ТОВ «НИК-СТРОЙ» з ПАТ «САН ІНБЕВ УКРАЇНА» щодо монтажу системи дозації пектину в сусло для Миколаївського відділення ПАТ «САН ІНБЕВ УКРАЇНА», однак, до перевірки не надано акти передачі матеріалів, вказаних в технічній документації до Договору підряду.

Таким чином, колегія суддів вважає, що первинні документи надані позивачем до перевірки складені з порушенням вимог ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", статті 44, статті 201 Податкового кодексу України, та не в повному обсязі містять у собі відомості щодо змісту та обсягу проведених операцій, які узгоджуються між собою.

Більш того, колегія суддів зазначає, що згідно вказаних первинних документів не можливо встановити факт реального здійснення господарських операцій із контрагентом ТОВ «ЮГТЕХСТРОЙ» за період жовтень 2016 року щодо виконання будівельних робіт.

До такого ж висновку дійшла колегія суддів щодо складання первинних документів з порушенням вимог чинного законодавства по взаємовідносинам позивача з постачальником ТОВ «ФОКС МАРКЕТКОМПАНІ» та іншими контрагентами, з огляду на наступне.

Так, ТОВ «НИК-СТРОЙ» (Покупець) до перевірки надано Договір поставки від 17 листопада 2016 року №13, укладений з ТОВ «ФОКС МАРКЕТ КОМПАНІ» (Постачальник). В порядку та на умовах, визначених у відповідному договорі, Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця будівельні матеріали, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар.

Дослідивши вказані правовідносини судом встановлено, що у наданих до перевірки видаткових накладних, отриманих від ТОВ «ФОКС МАРКЕТ КОМПАНІ» за період листонад-грудень 2016 року, з боку ТОВ «НИК-СТРОЙ» не зазначено посадову особу, що не дає змоги ідентифікувати учасника господарської операції.

ТОВ «НИК-СТРОЙ» до матеріалів справи не надано товарно-транспортні накладні на перевезення будматеріалів, в зв`язку з чим не можливо встановити перевізників, місця навантаження та розвантаження будматеріалів, напрямок руху від ТОВ «ФОКС МАРКЕТ КОМПАНІ» на адресу ТОВ «НИК-СТРОЙ», тобто неможливо підтвердити факт переміщення будматеріалів.

ДПІ у Центральному районі ГУ ДФС у Миколаївській області складено узагальнену податкову інформацію щодо ТОВ «ФОКС МАРКЕТ КОМПАНІ» за звітний період декларування ПДВ вересень-грудень 2016 року від 10 лютого 2017 року №54/14-03-14-02/40409226, якою не підтверджено реальність здійснення господарських операцій з контрагентами-постачальниками за вищевказаний період.

Окрім того, у ТОВ "ФОКС МАРКЕТ КОМПАНІ" відсутні об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, через які проводиться діяльність; не встановлено реєстрацію податкових накладних на адресу ТОВ "ФОКС МАРКЕТ КОМПАНІ" в листопаді 2016 року щодо придбання послуг зі зберігання товару, вантажно-розвантажувальних робіт, логістичних послуг у ТОВ "ПРОФТРЕЙД УК". Не встановлено придбання підприємством ТОВ "ФОКС МАРКЕТ КОМПАНІ" по ланцюгу постачання матеріалів, реалізацію яких документально оформлено в адресу ТОВ "НИК-СТРОЙ" в листопаді-грудні 2016 року; відсутні сертифікати якості/походження ТМЦ або інші документи, які свідчать про придбання та фактичне надходження відповідного виду товару; не встановлено законне (легальне) джерело походження матеріалів документально оформлених ТОВ "ФОКС МАРКЕТ КОМПАНІ" в адресу ТОВ "НИК- СТРОЙ" в листопаді-грудні 2016 року.

З урахуванням викладеного колегія суддів не погоджується з висновком суду попередньої інстанції щодо підтвердження факту реального здійснення господарських операцій позивача з ТОП "ФОКС МАРКЕТ КОМПАНІ" у вказаний період.

Колегія суддів вважає, що позивачем не підтверджено реальність здійснення господарських операцій також з контрагентом ТОВ «АТП 1996».

ТОВ «НИК-СТРОЙ» (Замовник) до перевірки надано Договори підряду, укладені ТОВ «АТП 1996» (Підрдник), а саме: від 19 грудня 2016 року №0212; від 20 грудня 2016 року №0112; від 27 грудня 2016 року №1912; від 09 грудня 2016 року №2511; від 16 серпня 2016 року №206; від 31 жовтня 2016 року №144/4.

У вищевказаних Договорах підряду відсутні ПІБ Виконавця, що не дає змоги ідентифікувати особу, від імені якої укладено Договір, свідчить про недостовірність та формальність укладеного Договору.

У наданих до перевірки актах здачі-приймання робіт (надання послуг), як з боку ТОВ «АТП 1996», так і з боку ТОВ «НИК-СТРОЙ» не зазначено посадових осіб, що не дає змоги ідентифікувати учасників господарської операції.

А акті приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2016 року №7 та в Довідці про вартість виконаних будівельних робіт і витрат за формою КБ-3 до нього не вказана дата складання документів.

В періоді, за який проводилася перевірка, директором, головним бухгалтером та особою, що має право підпису, був ОСОБА_1 з 27 січня 2016 року по 18 квітня 2017 року згідно відомостей ЄДР.

Для здійснення робіт в рамках виконання умов Договору підряду від 31 жовтня 2016 року №144/4 на об`єкті будівництва «Поточний ремонт гідротехнічних споруд ЮФ ДП «АМПУ» (адміністрація МП «ЮЖНИЙ»)» за адресою: 65481, Одеська область, м. Южне, вул. Берегова, буд.11, ТОВ «НИК-СТРОЙ» було документально оформлено передачу на адресу ТОВ «АТП 1996» будівельних матеріалів згідно актів передачі будівельних матеріалів від 17 листопада 2016 року на суму 194 667,32 грн., від 13 грудня 2016 року на суму 63 615,33 грн.

ТОВ "НИК-СТРОЙ" до перевірки не надано товарно-транспортні накладні на перевезення будматеріалів, в зв`язку з чим не можливо встановити перевізників, міст навантаження та розвантаження будматеріалів, напрямок руху, неможливо підтвердити факт руху будматеріалів. Відповідно до актів приймання виконаних будівельних робіт за формою №КБ-2в за грудень 2016 витрати праці робітників на зазначений у даних актах обсяг робіт становили 2124,60 людино - годин при фактичній кількості працівників ТОВ "АТП 1996", безпосередньо задіяних у виконанні таких робіт, 1 особа (директор). ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївської області складено узагальнену податкову інформацію щодо ТОВ "АТП 1996" за звітні період декларування ПДВ червень 2016 року - січень 2017 року від 24 січня 2017 року № 134/14-02- 14-02/40235802, якою не підтверджено реальність здійснення господарських операцій контрагентами-постачальниками за вищевказаний період та контрагентами-покупцями.

Також колегія суддів вважає, що позивачем не підтверджено реальність здійснення господарських операцій з контрагентом ТОВ «АВЮ-КОМПАНІ».

ТОВ «НИК-СТРОЙ» (Покупець) до перевірки надано Договір поставки від 16 серпня 2016 року №16/08-2016, укладений з ТОВ «АВЮ-КОМПАНІ» (Постачальник). В порядку та на умовах, визначених в Договорі, Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця будівельні матеріали, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар.

У вищевказаному Договорі поставки як директор ТОВ «АВЮ-КОМПАНІ» (особа, від імені якої укладається Договір) вказаний ОСОБА_2 , підписано Договір ОСОБА_3 , що свідчить про недостовірність та формальність укладеного Договору.

У наданій до перевірки видатковій накладній з боку ТОВ «НИК-СТРОЙ» не зазначено посадову особу, що не дає змоги ідентифікувати учасника господарської операції.

ТОВ «НИК-СТРОЙ» до перевірки не надано товарно-транспортні накладні на перевезення будматеріалів, в зв`язку з чим не можливо встановити перевізників, місця навантаження та розвантаження будматеріалів, напрямок руху від ТОВ «АВЮ-КОМПАНІ» в адресу ТОВ «НИК-СТРОЙ», тобто неможливо підтвердити факт руху будматеріалів.

В періоді, за який проводилася перевірка, директором, головним бухгалтером та особою, що має правдо підпису, був ОСОБА_3 з 25 грудня 2015 року по 25 квітня 2017 року згідно відомостей ЄДР.

ДПІ у Центральному районі ГУ ДФС у Миколаївській області складено узагальнену податкову інформацію щодо ТОВ «АВЮ-КОМПАНІ» за звітний період декларування НДВ з 01 грудня 2016 року по 27 січня 2017 року від 27 січня 2017 року X» 41/14-03-14-02/40196470, якою не підтверджено реальність здійснення господарських операцій з контрагентами-постачальниками за вищевказаний період та контрагентами-покупцями.

Окрім того позивачем не надано доказів реальності господарських взаємовідносин з контрагентом ТОВ «УКРСПЕЦ ТРЕЙДІНГ».

ТОВ «НИК-СТРОЙ» (Покупець) до перевірки надано Договір поставки від 14 жовтня 2017 року №17, укладений з ТОВ «УКРСПЕЦ ТРЕЙДІНГ» (Постачальник). В порядку та на умовах, визначених у Договорі, Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця товари

У наданій до перевірки видаткових накладних не зазначено посадову особу, проставлено лише підпис, що не дає змоги ідентифікувати учасника господарської операції.

Товарно-транспортна накладна, надана до перевірки, містить суперечливі відомості щодо поставки товару, а саме: в ТТН зазначено пункт навантаження: м. Дніпро, вул. Тютана, 15А. Юридична адреса ТОВ «УКРСПЕЦ ТРЕЙДІНГ»: 01135. м. Київ, вул. Лютеранська, буд. 28А. Видаткові накладні складені за адресою 01135, м. Київ, вул. Лютеранська, буд. 28А. Відповідно форми №20-ОПП у підприємства в наявності магазин за адресою Херсонська область, Білозерський район, вул. Таврійська 1. У Договорі поставки відсутня інформація щодо місця навантаження товару.

Таким чином, суд першої інстанції, на думку колегії суддів, дійшов помилкового висновку про реальність здійснення господарської операції між позивачем та контрагентом ТОВ «АВЮ-КОМПАНІ».

На підставі викладеного, з урахуванням встановлених судом недоліків в оформленні первинних документів, колегія суддів не погоджується з судом першої інстанції про те, що позивачем були надані особам, що здійснювали перевірку, усі первинні та інші необхідні документи, що підтверджують факт реальної поставки на його адресу товарів та послуг від ТОВ "ЮГТЕХСТРОЙ", ТОВ "АТП 1996", ТОВ "АВЮ-КОМПАНІ", ТОВ "ФОКС МАРКЕТ КОМПАНІ" і ТОВ "УКРСПЕЦ ТРЕЙДІНГ", та використання цих товарів та послуг у власній господарській діяльності, а саме їх реалізацію на адресу замовників послуг (підрядних робіт), які виконувалися з використанням придбаних товарів промислового призначення.

Окрім того, дослідивши матеріали справи колегією суддів встановлено, що по деяким з вищевказаних контрагентів позивача відкрито кримінальне провадження, а саме: відносно ТОВ "АВЮ-КОМПАНІ" (№0002196 від 07 липня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191, ч.2 ст.205, ч.3 ст.212, ч.2 ст.364 КК України, справа №757/7282/18-к Печерський районний суд м.Києва), відносно ТОВ "АТП 1996" (№0000517, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191, ч.2 ст.364 КК України, справа №757/36877/17-к Печерський районний суд м.Києва), відносно ТОВ "ФОКС МАРКЕТ КОМПАНІ" (№0000189 від 09 жовтня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.212 КК України, справа №761/45250/17 Шевченківський районний суд м.Києва), відносно ТОВ "УКРСПЕЦ ТРЕЙДІНГ" (справа №755/15404/17 Дніпровський районний суд м.Києва).

Досудовим слідством встановлено, що невстановлені слідством особи, діючи на території м. Києва, Київської, Донецької, Миколаївської та Херсонської областей з метою прикриття своєї незаконної діяльності щодо вчинення фіктивних фінансово-господарських операцій, переведення безготівкових коштів у готівку, штучного завищення податкового кредиту для СГД реального сектору економіки, створили (придбали) корпоративні права ряду конвертаційно-транзитних СГД, до складу яких входять вищевказані контрагенти. Мета діяльності даної організованої злочинної групи полягла в отриманні незаконного доходу від зайняття фіктивним підприємництвом, тобто створення суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) для прикриття незаконної діяльності, а саме переведення безготівкових коштів у готівкові під виглядом легальних фінансово-господарських операцій з купівлі-продажу товарів та послуг.

Суд погоджується з висновком суду попередньої інстанції, що само по собі порушення кримінальної справи за фактом скоєння фіктивного підприємництва не є беззаперечною підставою та доказом відсутності реального здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами, разом із тим, в межах справи, що розглядається колегією суддів були враховані доводи скаржника, досліджено докази в їх сукупності, та в результаті встановлено неналежність та невідповідність первинних документів, які не відповідають вимогам чинного законодавства, зокрема: підпис у вказаних первинних документах без зазначення ПІБ особи, відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв`язку з відсутністю управлінського та технічного персоналу, відсутність первинних документів обліку, та ін.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду України, висловленим, зокрема, в постанові від 01 грудня 2015 року у справі за позовом ТОВ «Пеппермінт» до державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, а тому господарські операції такого підприємства не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку. Отже, судам під час нового розгляду слід перевірити наслідки розгляду зазначеної вище кримінальної справи.

Верховний Суд в постанові від 02 липня 2019 року (справа № 826/13211/13-а (К/9901/4423/18) зазначив, що платник, який претендує на підтвердження обґрунтованості заявленої ним податкової вигоди первинними документами, повинен пересвідчитися у правильності оформлення таких документів та у достовірності наведених у цих документах відомостей, в інакшому випадку такий платник несе ризик у сфері податкових правовідносин, оскільки втрачає можливість підтвердити понесені витрати та податковий кредит в силу відсутності належним чином оформлених первинних документів.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції задовольняючи позов товариства не в повній мірі дослідив матеріали справи в їх сукупності, не врахував обставини з`ясовані у кримінальному провадженні, що привело до винесення рішення з висновком якого не погоджується колегія суддів.

Статтею 317 КАС України встановлено, що підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Таким чином, судом попередньої інстанції при винесенні вказаного рішення порушено норми матеріального права та неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи. Таким чином керуючись п.п.1, 4 ч.1 ст. 317 КАС України колегія суддів вважає за необхідним, скасовуючи рішення суду першої інстанції, та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ТОВ «НИК-СТРОЙ» відмовити в повному обсязі.

Згідно вимог ст.139 КАС України перерозподіл судових витрат не передбачено.

Керуючись ст.ст. 317, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Миколаївській області - задовольнити.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 березня 2019 року прийнятого у письмовому провадженні (суддя:Мельник О.М..) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НИК-СТРОЙ" до Головного управління ДФС в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень - рішень - скасувати.

Ухвалити у справі постанову, якою у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "НИК-СТРОЙ" відмовити у повному обсязі.

Стягнути з Головного управління ДФС в Миколаївській області (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (ЄДРПОУ) 39394259; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача 6001; кодкласифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір у розмірі 16174,50 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений та підписаний 17 вересня 2019 року.

Головуючий суддя Потапчук В.О.
Судді Семенюк Г.В. Шляхтицький О.І.