Справа № 308/8459/18
Суддя: Данко В. Й.
Дата ухвалення: 2019-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/8459/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Данко В.Й.,

за участю секретаря судового засідання Павлюх Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді у порядку спрощеного позовного адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України, про скасування постанови у справі про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася в суд з адміністративним позовом до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України, про скасування постанови у справі про порушення митних правил.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 24 січня 2018 року заступником начальника Закарпатської митниці ДФС - начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії винесено постанову в справі про порушення митних правил за №0013/30500/18. Згідно вказаної постанови його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 МК України, тобто перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж па десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штраф у розмірі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить суму 8500 грн.

Позивач вважає, що погодитись з даним висновком посадової особи Закарпатської митниці ДФС не можна через його неправильність, необ`єктивність, упередженість та неповно проведеної за даним фактом перевірки.

Зокрема позивач звертає увагу суду, на те, що вона не може бути суб`єктом за ч.3 ст.407 МК України, адже навіть у випадку дійсного ввезення нею автомобіля марки «DAEWOO LANOS», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 цей автомобіль не є автомобілем комерційною призначення і відповідач зворотного не довів та не мав на час складення протоколу та винесення постанови про порушення митних правил документів, що цей автомобіль є автомобілем комерційного призначення. Крім того, цей автомобіль не є товаром, і я його нікуди не доставляла.

Також вказує, що жодного відношення до ввезення легкового автомобіля марки «DAEWOO LANOS», реєстраційний номерний знак Словенії НОМЕР_3 , номер кузову НОМЕР_2 , немає.

Вказує, що жодних документів, які підтверджують її відношення до вищевказаного автомобіля (технічний паспорт на даний транспортний засіб, доручення на право користування даним автомобілем, а також доручення на право перетину кордону на даному автомобілі, на право виїзду за межі території Європейського Союзу, не існує, а тому вона їх інспектору митниці не надавала і надавати не могла.

Будь-яких документів в матеріалах справи про порушення нею митних правил (на підставі яких була винесена постанова в справі про порушення митних правил), які б підтверджували факт її відношення до автомобіля марки «DAEWOO LANOS», реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 , номер кузову НОМЕР_5 , а саме: технічного паспорту на даний транспортний засіб, доручення на право користування даним автомобілем, доручення на право перетину кордону на даному автомобілі, а також доручення на право перетину кордону на даному автомобілі, на право виїзду за межі території Європейського Союзу, які б підтверджували реєстрацію даного автомобіля на її ім`я немає і не могло бути.

На підставі вищенаведеного просить суд постанову заступника начальника Закарпатської митниці ДФС начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Живицького В.А. в справі про порушення митних правил за № 0013/30500/18 від 24.01.2018 року скасувати, а справу щодо порушення митних правил закрити за відсутністю в діях ознак порушення митних правил.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.08.2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд адміністративної справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася. Однак від її представника адвоката Діовші А.Я. надійшла до суду заява, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив провести розгляд справи за їх відсутності.

Представник відповідача в останнє судове засідання не з`явився. У попередньому судовому засіданні проти вказаного позову заперечив, просив відмовити у його задоволенні у зв`язку із правомірністю винесеної постанови та безпідставністю адміністративного позову. Представник відповідача Зубенко І ОСОБА_3 . також надав суду заяву, в якій просив провести розгляд за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, відзив на позовну заяву, та долучені до них документи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою заступника начальника Закарпатської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Живицького В.А. в справі про порушення митних правил № 0013/30500/18 від 24.01.2018 року ОСОБА_2 було визнано винною у вчиненні порушення митних правил за ознаками ч. 3 ст. 470 Митного Кодексу України і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 8 500,00 грн.

Вказаною постановою встановлено, що 02.01.2018 року о 23 год. 32 хв. в зону митного контролю поста «Лужанка» Закарпатської митниці ДФС заїхав автомобіль марки «MERCEDES-BENC SPRINTER», реєстраційний номерний знак України НОМЕР_6 НОМЕР_7 , де в якості пасажирки слідувала громадянка Українки ОСОБА_2 .

В ході проведення аналітично-перевірочних заходів з використанням баз даних, а саме: АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України, було встановлено, що 28.10.2016 року через митний пост «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС громадянкою України ОСОБА_2 було ввезено автомобіль марки «DAEWOO LANOS», реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 , номер кузову НОМЕР_5 в режимі «Транзит».

Станом на 02.01.2018 року вищевказаний автомобіль з території України вивезеним не значиться.

Таким чином, громадянка України ОСОБА_2 , повинна була вивезти за межі митної території України автомобіль марки «DAEWOO LANOS», реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 , номер кузову НОМЕР_5 в строк до 02.11.2016 року переміщуючись в зоні діяльності Закарпатської митниці ДФС або до 07.11.2016 року в зоні діяльності будь-якої іншої митниці.

Згідно пояснення громадянки ОСОБА_2 , яке знаходиться у матеріалах справи, вона не вивезла в межах встановленого терміну за митний кордон України транспортний засіб, ввезений з метою транзиту через територію України, у зв`язку з тим, що автомобіль знаходиться у несправному стані, а запчастини до нього знайти не може. Документів підтверджуючих неможливість вивезення транспортного засобу у визначені строки під час перетину кордону надано не було.

Не погоджуючись із вищевказаною постановою про притягнення до адміністративної відповідальності, позивач звернулася із даним позовом до суду.

В позові позивач зазначає, що вона не може бути суб`єктом за ч.3 ст.407 МК України.

П. 25 ст. 4 Митного кодексу України передбачено, що митний режим - комплекс взаємопов`язаних правових норм, що відповідно до заявленої мети переміщення товарів через митний кордон України визначають митну процедуру щодо цих товарів, їх правовий статус, умови оподаткування і обумовлюють їх використання після митного оформлення

Відповідно до ст. 90 Митного кодексу України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно зі ст. 95 Митного кодексу України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: 1) для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб); 2) для залізничного транспорту - 28 діб; 3) для авіаційного транспорту - 5 діб; 4) для морського та річкового транспорту - 20 діб; 5) для трубопровідного транспорту - 31 доба; 6) для трубопровідного транспорту (з перевантаженням на інші види транспорту) - 90 діб. До строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається: 1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; 2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); 3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

Відповідно до ч. 1 ст. 93 МК України, товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні: 1) перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; 2) не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; 3) бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу; 4) мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.

Згідно ч.5 ст.102 Митного кодексу України для завершення митного режиму транзиту особою, відповідальною за дотримання вимог митного режиму, до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, органу доходів і зборів призначення повинні бути представлені товари, поміщені у митний режим транзиту, та митна декларація або інший документ, визначений статтею 94 цього Кодексу.

Статтею 459 Митного кодексу України, передбачено, що адміністративна відповідальність за порушення митних правил встановлюється цим Кодексом. Суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Таким чином твердження позивача в частині того, що вона не може бути суб`єктом за ч.3 ст.407 МК України, суд вважає безпідставними.

Доводи позивача в частині того, що вона не має жодного відношення до автомобіля «DAEWOO LANOS», реєстраційний номерний знак НОМЕР_8 НОМЕР_9 , номер кузову НОМЕР_5 , суд вважає безпідставними з огляду на наступне.

Згідно з витягом АСМО «Інспектор» 28.10.2016 року на митному посту «Ужгород» у транспортному засобі марки «DAEWOO LANOS», реєстраційний номерний знак НОМЕР_8 НОМЕР_9 , номер кузову НОМЕР_5 по смузі руху «зелений коридор» на митну територію України слідувала громадянка ОСОБА_2 .

Частиною 1 ст. 366 МК України встановлено, що двоканальна система - це спрощена система митного контролю, яка дає громадянам змогу здійснювати декларування, обираючи один з двох каналів проходу (проїзду транспортними засобами особистого користування) через митний кордон України.

Відповідно до ч. 4 ст.318 МК України, митний контроль товарів, транспортних засобів у пунктах пропуску через державний кордон України здійснюється відповідно до типових технологічних схем митного контролю, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 8 Типової технологічної схеми здійснення митного контролю автомобільних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України № 451 від 21.05.2012 року митні органи під час здійснення митого контролю та митного оформлення автомобільних транспортних засобів і товарів у пунктах пропуску через державний кордон проставляються на митних, товаросупровідних (товаротранспортних) документах відповідні відмітки, печатки та штампи, а також вносять відповідну інформацію до журналів, у тому числі електронних електронних, чи інших документів, які використовуються митими органами, відповідно до порядку, визначеного Мінфіном, нормативно-правовими актами з питань державної митної справи.

Відповідно до п. 11 вказаної схеми, для здійснення митного контролю автомобільних транспортних засобів і товарів декларант, уповноважена ним особа або перевізник подають митним органам документи в паперовій або електронній формі, що містять відомості про автомобільні транспортні засоби і товари, достатні для їх ідентифікації та необхідні для прийняття рішення про їх пропуск через митний кордон України.

Відповідно до п.1.1 наказу Держмитслужби України від 17.11.05. р. №1118 «Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України» При ввезенні ТЗ на митну територію України його власник або вповноважена особа представляє уповноваженій посадовій особі митного органу, у зоні діяльності якого розташований пункт пропуску через державний кордон України, ТЗ для здійснення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії таких документів: що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про зняття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом; паспортних документів та інших документів, визначених законодавством України та міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону, та/або паспорта громадянина (посвідчення особи з відміткою про місце проживання); посвідки чи іншого документа про постійне (тимчасове) проживання в Україні або за кордоном тощо.

З наведеного слідує, що оформлення транспортного засобу здійснюється не на водія, а на власника автомобіля або уповноважену ним особу. Тому при оформленні зобов`язання про транзит визначальним є не факт знаходження особи за кермом автомобіля, а факт зазначення такої особи у поданих документах, власником транспортного засобу або уповноваженою особою.

Що стосується твердження позивача, щодо відсутності жодних документів, які підтверджують її відношення до вищевказаного автомобіля суд вважає безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 31 МК України проведення передбачених цим Кодексом митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється з використанням інформаційних технологій, у тому числі заснованих на інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних системах, і засобів їх забезпечення, що функціонують на національному та/або міжнародному рівні..

Згідно ч.1 ст. 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до ч.1 ст.257 МК України Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Згідно п.3 ч.1 ст. 266 КК України, декларант зобов`язаний: надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей;

З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи слідує, що 28.10.2016 року автомобіль марки «DAEWOO LANOS», реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 , номер кузову НОМЕР_5 , який слідував на митну територію України по смузі спрощеного митного контролю «зелений коридор», декларувався усно та був оформлений на митному посту «Ужгород» у митному режимі «транзит» на підставі заявлених відомостей (режим «транзит», по батькові декларанта « ОСОБА_4 », адреса ( АДРЕСА_1 ) та поданих до митного контролю документів (паспорт, НОМЕР_10 , доручення).

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу положень ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

З урахуванням вищенаведених норм законодавства та фактичних обставин справи, беручи до уваги, що доказів, які мали б спростувати факт наявності порушення митних правил та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем ОСОБА_2 у межах розгляду даної справи надано не було, суд вважає, що оскаржувана постанова винесена у межах повноважень, у визначений законодавством спосіб та з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін, а позовна заява без задоволення.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 76, 77, 241-246, 255, 271, 272, 286 КАС України, ст. ст. 4, 90, 93, 95, 102, 381, 366, 381, ч. 3 ст. 470, ст. 495 МК України суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України, про скасування постанови у справі про порушення митних правил №0013/30500/18 від 24 січня 2018 року - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 КАС України.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених ст. 286 КАС України, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.Й. Данко