Справа № 815/342/16
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2019-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/342/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Самойлюк Г.П.,

при секретарі: Казарян С.Б.

сторін:

позивач: Севастьянова О.М. (представник за ордером)

відповідач: Аветюк С.В. (представник за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГВИНПРОМ» (68251, Одеська обл., Саратський р-н., с. Зоря вул. Мира, 349, ) до Головного управління ДФС в Одеській області (65044, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Семінарська, будинок 5; ) про скасування податкового повідомлення-рішення № від 22.01.2016 р., -

На підставі ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 06 вересня 2019 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У січні 2016 року ТОВ «ЮГВИНПРОМ» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Саратської об`єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення № від 22.01.2016 р.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 14.03.2016р. адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГВИНПРОМ» до Саратської об`єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області задоволений повністю, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 22.01.2016 р.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 06.10.2016р. постанову Одеського окружного адміністративного суду від 14.13.2016р. залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 02.04.2019 р. постанову Одеського окружного адміністративного суду від 06.10.2016р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.13.2016р. скасовано; направлено справу до Одеського окружного адміністративного суду на новий розгляд.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 27.05.2019 р. справа № 815/342/16 розподілена на суддю Самойлюк Г.П.

Ухвалою від 29.05.2019 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження; встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву; встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив; встановлено відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення; встановлено учасникам справи п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання заяв з процесуальних питань; призначено підготовче засідання на 27 червня 2019 р.

Ухвалою суду від 27.06.2019р., яку занесено до протоколу судового засідання, оголошено перерву у підготовчому засіданні до 04.07.2019р.

Ухвалою суду від 04.07.2019р., яку занесено до протоколу судового засідання, оголошено перерву у підготовчому засіданні до 17.07.2019р.

Ухвалою суду від 17.07.2019р. за клопотанням представника Головного управління ДФС в Одеській області судом здійснено заміну неналежного відповідача Саратської об`єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області на належного Головне управління ДФС в Одеській області.

Ухвалою суду від 17.07.2019р. продовжено строк підготовчого провадження по справі № 815/342/16 на тридцять днів, відкладено підготовче засідання по справі на 27.08.2019 р.

Ухвалою суду від 27.08.2019 р. підготовче провадження у справі закрито; призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 06.09.2019 р. о 10 год. 00 хв.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та таким, що прийняте з порушенням норм чинного законодавства. Підставою для його прийняття зазначено порушення позивачем термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, а саме несвоєчасне надходження валютної виручки за експортовані товари. Однак, з урахуванням приписів ч.ч. 1, 4 ст. 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» у відповідача немає правових підстав для нарахування пені, оскільки відсутня неодержана виручка за контрактами, укладеними позивачем з ТОВ «Ростовський комбінат шампанських вин» (контракт №11/28/02/14 від 28.02.2014 р.) та ВАТ «Московський комбінат шампанських вин» (контракт №14/08 від 14.08.2014 р.). Факт відсутності неодержаної виручки за вищевказаними контрактами підтверджується документально та, зокрема, встановлений рішеннями господарського суду Одеської області у справах №№ 916/3293/15, 916/3209/15, які набрали законної сили. Контролюючим органом також безпідставно не враховано визначений ч.2 ст. 250 ГК України строк застосування адміністративно-господарської санкції. При прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відповідачем неправомірно застосовано нормативно-правові акти, що були прийнятті після виникнення спірних правовідносин або втратили чинність на час їх виникнення, та не враховано положень ст. 58 Конституції України.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (т. 2, а.с.140- 142), в якому в обґрунтування правової позиції зазначено, що позивачем допущено порушення встановлених Законом України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» строків повернення виручки за відвантажений товар згідно вантажно-митних декларацій, які надавалися до перевірки. В ході перевірки отримано рішення господарського суду Одеської області від 30.09.2015 р. у справі № 916/3209/15, яким задоволено позов ТОВ «ЮГВИНПРОМ» про стягнення пені за контрактом № 11/28/02/14 від 28.02.2014р. на поставку виноматеріалів, укладеним між позивачем та ТОВ «Ростовський завод шампанських вин». Іншої інформації щодо прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позову ТОВ «ЮГВИНПРОМ» до ТОВ «Ростовський комбінат шампанських вин» про стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортним контрактом, від час перевірки не надано. Зазначене, на думку відповідача, свідчить про наявність підстав для стягнення пені за кожний день прострочення неодержаної виручки в іноземній валюті, в зв`язку з чим прийняте податковим органом податкове повідомлення-рішення останній вважає законним та обґрунтованим.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Саратською об`єднаною Державною податковою інспекцією Головного управління ДФС в Одеській області згідно з абзацом 2 пп. 75.1.2 п. 75.1 ст.75, ст. 77, абз.1 п.82.1 ст.82 ПК України відповідно до наказів Саратської об`єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області №482 від 26.10.2015р., № 487 від 09.11.2015 р. проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «ЮГВИНПРОМ» () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2013р. по 31.12.2014р., валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2013 р. по 31.12.2014р. та з питань правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.10.2013 р. по 31.12.2014р.

За наслідками перевірки складено акт № 1441/2200/34274461 від 28.12.2015р. (т.1, а.с. 15-80), відповідно до висновків якого встановлено, зокрема, порушення статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.1994р. №185-94/ВР із змінами та доповненнями, Постанови Національного банку України №163 від 14.05.2013 р. «Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов`язкового продажу надходжень в іноземній валюті» - підприємством порушено законодавчо встановлені терміни повернення валютної виручки по експортним операціям з ТОВ «Ростовський комбінат шампанських вин» (контракт №11/28/02/14 від 28.02.2014 р.) та ВАТ «Московський комбінат шампанських вин» (контракт №14/08 від 14.08.2014 р.), в результаті чого і була нарахована відповідачем пеня за порушення строків повернення валютної виручки за зовнішньоекономічними контрактами в сумі 381494,28 грн.

На підставі зазначеного акту перевірки згідно з пп.54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України, ч. 1 ст. 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" від 23 вересня 1994 року №185/94-ВР винесено податкове повідомлення-рішення форми «У» № від 22.01.2016 р., яким ТОВ «ЮГВИНПРОМ» нарахована пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, за невиконання зобов`язань (код платежу 21081000) в сумі 381494,28 грн. (т.1, а.с.81).

За змістом «Розрахунку пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД по ТОВ «Югвинпром» згідно акту планової виїзної перевірки від 28.12.2015р. № 1441/2200/34274461» (т.1, а.с. 82), по експортному контракту № 14/08 від 14.08.2014р. позивачу нараховано пеню на суму 175452,18 грн.; по експортному контракту № 11/28/02/14 від 28.02.2014р. - на суму 206042,10 грн.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до пп.20.1.4 п. 20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 ст.75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків (п.п.75.1.2 п.75.1 ст. 75 ПК України).

Згідно ст.77 ПК України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

До плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік.

Порядок формування та затвердження плану-графіка, перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна планова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.

Судом встановлено, що перевірка проводилась у період з 10.11.2015р. по 21.12.2015р. Термін проведення перевірки продовжувався з 08.12.2015р. по 21.12.2015р. згідно наказу Саратської ОДПІ Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області № 516 від 07.12.2015 р.

Згідно акта перевірки, копію наказів Саратської ОДПІ Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області № 482 від 26.10.2015р., № 487 від 09.11.2015р., № 516 від 07.12.2015 р. вручено під розписку керівнику ТОВ «ЮГВИНПРОМ» Волкову І.В. та проведено перевірку з його відома та у присутності головного бухгалтера ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що підставою для нарахування позивачу пені в загальному розмірі 381494,28 грн. за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, слугували висновки про порушення позивачем вимог ст.1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» у зв`язку з несвоєчасним надходженням валютної виручки за експортовані товари (виноматеріали) за контрактом № 11/28/02/14 від 28.02.14 р., укладеним між ТОВ «ЮГВИНПРОМ» та ТОВ «Ростовський завод шампанських вин» та контрактом №14/08 від 14.08.2014 р., укладеним між ТОВ «ЮГВИНПРОМ» та ВАТ «Московський комбінат шампанських вин».

28.02.2014 р. між ТОВ «ЮГВИНПРОМ» (продавець) та ТОВ «Ростовський завод шампанських вин» (покупець) укладено зовнішньоекономічний контракт № 11/28/02/14 про купівлю-продаж виноматеріалів, які поставляються на умовах БОР (м. Ростов) (в редакції ІНКОТЕРМС-2010) в кількості та на умовах поставки, вказаних в рахунках та видаткових накладних-фактурах. За даним контрактом оплата здійснюється покупцем в рублях протягом 90 днів з дати оформлення митної накладної (т.1, а.с. 83-86).

На виконання умов контракту №11/28/02/14 від 28.02.2014 р. (т.1, а.с. 87-93) ТОВ «ЮГВИНПРОМ» відвантажено виноматеріалу у кількості 1025283 літрів на загальну суму 24211692,00 російських рублів або 7669669,33 грн., що підтверджується вантажно-митними деклараціями, які були надані позивачем під час здійснення перевірки (перелік зазначених декларацій наведено у табл.№ 44 акта перевірки (т.1, а.с. 38-39).

ТОВ «ЮГВИНПРОМ» отримано оплату за відвантажений товар (виноматеріал) від нерезидента - ТОВ «Ростовський завод шампанських вин» у сумі 24211692,00 російських рублів згідно банківських виписок, реквізити яких наведено у табл. 45 акта перевірки (т.1, а.с. 39).

На виконання умов контракту №14/08 від 14.08.2014 р. ТОВ «Югвинпром» відвантажено ВАТ «Московський комбінат шампанських вин» виноматеріалу у кількості 3024377 літрів по на загальну суму 69729589,50 рублів або 22455956,71 грн., що підтверджено вантажно-митними деклараціями, які були надані під час здійснення перевірки (перелік зазначених декларацій наведено у табл.№ 46 акта перевірки (т.1, а.с. 42-43).

Поставка виноматеріалу здійснювалась різними партіями з оформленням ВМД на кожну з них.

Оплата кожної партії товару здійснювалась покупцем на рахунок позивача у строки, що перевищує 90 днів та не перевищує 180 днів з дати оформлення вивізної ВМД.

При вирішенні цієї справи суд враховує, що Верховний Суд, направляючи дану справу на новий розгляд, у постанові від 02.04.2019 р. акцентував увагу на тому, що склад податкового правопорушення доводився податковим органом як раз на підставі того, що за окремими партіями товару розрахунки здійснено з або порушенням 90-денного строку, встановленого контрактами та Національним банком України, або виручка не надійшла на рахунки взагалі.

Пеня податковим органом за кожною партією розраховувалася з урахуванням наявності відповідних висновків Міністерства економічного розвитку та торгівлі України щодо продовження строків за експортною операцією (№ 796 від 25 липня 2014 року за контрактом № 11/28/02/14 та № 98 від 04 лютого 2015 року за контрактом № 14/08).

Однак вказана група обставин, як підстав для нарахування пені взагалі не досліджувалася судами попередніх інстанцій, хоча саме вона обов`язково входить до предмета доказування у вказаній категорії справ.

Також Верховним Судом зазначено, що у цій справі судами попередніх інстанцій взагалі не досліджувався зміст судових рішень, на які вони посилалися, не з`ясовувався які саме позовні вимоги і у якому розмірі було задоволено, не встановлювалося чи стягнуто з нерезидентів-контрагентів заборгованість, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами. При цьому акцентовано увагу на необхідності дослідження розрахунку грошового зобов`язання, визначеного оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням у розрізі контрагентів та конкретних зовнішньоекономічних контрактів (т. 1, а.с. 75-80).

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Протягом 2013-2014 рр. діяли постанови Національного банку України № 163 від 14.05.2013 р., № 453 від 13.11.2013 р., №270 від 12.05.2014р., №515 від 20.08.2014 р., №734 від 20.11.2014 р. «Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов`язкового продажу надходжень в іноземній валюті», №758 від 01.12.2014 року "Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України", якими на відповідні періоди зменшувався граничний строк здійснення розрахунку у валюті до 90 днів.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» порушення резидентами, крім суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Як вбачається з матеріалів справи, у Додатку 8 до акта перевірки відображено розрахунок пені по експортному контракту № 11/28/02/14 від 28.02.2014р. ТОВ «Югвинпром» з підприємством «Ростовський комбінат шампанських вин» та №14/08 від 14.08.2014р. з підприємством «Московський комбінат шампанських вин» (Росія) (т.1, а.с. 75-80).

Між тим, як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, за контрактом № 11/28/02/14 від 28.02.2014р., укладеним з ТОВ «Ростовський комбінат шампанських вин», та за контрактом № 14/08 від 14.08.2014 р., укладеним з ВАТ «Московський комбінат шампанських вин» у позивача відсутні незавершені розрахунки, що підтверджується копією довідки АТ «ОТП Банк» від 15.07.2019 р. (вх. № 52-1/1873) (т.2, а.с. 151).

Зі змісту зазначеної довідки вбачається, що незавершені розрахунки між позивачем та вищевказаними контрагентами відсутні та відповідно відсутня неодержана виручка за контрактами, укладеними з ними.

На підтвердження факту відсутності заборгованості (неодержаної виручки) за контрактом № 11/28/02/14 від 28.02.2014р. позивач надав також банківські виписки по рахунку (т.2, а.с. 152-222).

В акті перевірки зафіксовано, що станом на останній день перевірки заборгованість ТОВ «Ростовський комбінат шампанських вин» перед підприємством ТОВ «ЮГВИНПРОМ» відсутня та контракт закрито (т.1, а.с. 40).

Разом з тим, в акті перевірки відповідач зафіксував наявність дебіторської заборгованості за наслідками господарських правовідносин позивача з ВАТ «Московський комбінат шампанських вин». Перевіркою встановлено, що з урахуванням граничного терміну розрахунків (90 днів), який припадає на останній день періоду, що перевірявся, 31.12.2014р. дебіторська заборгованість становить 17737190,00 рос.рублів (т.1, а.с. 44).

Суд не погоджується із зазначеним твердженням контролюючого органу, оскільки останнім безпідставно під час проведення перевірки належно не з`ясовано стану надходжень виручки по контракту із зазначеним контрагентом позивача.

Крім того, рішенням господарського суду Одеської області від 20.05.2016р. у справі № 916/3293/15 встановлено, що станом на 19.01.2015 р. з ВАТ «Московський комбінат шампанських вин» повністю розрахувалось за поставлений товар.

На підтвердження дат зарахування коштів за поставлений товар згідно вказаних контрактів позивачем надано виписки з банківського рахунку ТОВ «Югвинпром» (т.2, а.с. 152-222). Також контролюючим органом у додатку № 7 до акта перевірки наведено дати зарахування грошових коштів (т. 1, а.с. 72-74).

Зазначене свідчить про відсутність неодержаної виручки за наслідками вказаних правовідносин.

Відтак, з урахуванням наведеного та положень ч. 1 ст. 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» відсутні підстави для нарахування пені, оскільки відсутня неодержана виручка.

Частиною 2 ст. 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» передбачено, що у разі прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується.

Таким чином, підставою для зупинення нарахування пені за порушення термінів, передбачених статтями 1, 2 Закону № 185/94-ВР, є факт прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортними чи імпортними контрактами, а підставою для несплати пені за порушення відповідних строків - рішення суду про задоволення позову (Аналогічну правову позицію висловлено у постанові Верховного Суду від 09 липня 2019 року у справі №820/12891/13-а).

Згідно положень ч. 4 ст. 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» у разі прийняття судом рішення про задоволення позову пеня за порушення строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, не сплачується з дати прийняття позову до розгляду судом.

У відповідності з ч. 6 ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Судом враховано, що датою зарахування валютної виручки вважається зарахування її на відповідний валютний рахунок. Подальший рух коштів з валютного на поточний рахунок юридичної особи, у тому числі і з використанням розподільчого рахунку, свідчить про використання коштів вже на території України в перерахунку на національну валюту і не може вважатись первинним надходженням коштів внаслідок виконання зовнішньоекономічних контрактів. Відповідну правову позицію висловлено у постановах Верховного Суду від 14.08.2018 р. у справі №808/502/17, від 29.01.2019 р. у справі №826/24017/15).

Судом встановлено, що за змістом акта перевірки, Міністерством економічного розвитку і торгівлі України надано ТОВ «Югвинпром» висновки щодо продовження строків розрахунків за експортною зовнішньоекономічними операціями №796 від 25.07.2014 р. за контрактом № 11/28/02/14 та № 98 від 04.02.2015 р. за контрактом № 14/08 (т.1, а.с. 41; 45 звор. бік арк.).

Разом з тим, враховуючи відсутність неодержаної виручки за наслідками правовідносин позивача із такими контрагентами як ТОВ «Ростовський комбінат шампанських вин» та ВАТ «Московський комбінат шампанських вин», вищевказана обставина жодним чином не спростовує висновок суду щодо відсутності підстав для нарахування контролюючим органом позивачу пені згідно положень ч. 1 ст. 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Судом встановлено, шо рішенням господарського суду Одеської області від 20.05.2016р. у справі № 916/3293/15, яке набрало законної сили, задоволено позов ТОВ «Югвинпром» до ВАТ «Московський комбінат шампанських вин» про стягнення пені у розмірі 284094,69 російських рублів (99 458,71 грн.) згідно п. 5.2. контракту на поставку виноматеріалів № 14/08 від 14.08.2014; стягнуто з ВАТ «Московський комбінат шампанських вин» на користь ТОВ «Югвинпром» 284094 російських рублів 69 коп., що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 7.08.2015 становить 99458 грн. 71 коп. пені.

У межах даної справи ТОВ «Югвинпром» заявлялись вимоги щодо стягнення з ВАТ «Московський комбінат шампанських вин» пені у розмірі 284094,69 російських рублів (99 458,71 грн.) згідно п. 5.2 контракту на поставку виноматеріалів № 14/08 від 14.08.2014р.

Так розділом 5 вказаного контракту сторони погодили, що в разі порушення умов оплати товару покупець сплачує пеню в розмірі 0,3 % від суми недополученої виручки за кожний день прострочення платежу. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суму недоотриманої виручки (п. 5.2.).

Тобто ТОВ «Югвинпром» в межах вищевказаної справи зверталось до господарського суду вже з вимогами про стягнення пені, а не неодержаної виручки.

За змістом вказаного судового рішення станом на 19.01.2015 р. ВАТ «МКШВ» повністю розрахувався за поставлений товар, однак у зв`язку з порушенням умов оплати йому було нараховано пеню відповідно до положень п. 5.2. контракту, у зв`язку з чим 3.08.2015р. ТОВ «Югвинпром» проводив відповідну претензійну роботу.

Судом встановлено, що рішенням господарського суду Одеської області від 30.09.2015р. у справі № 916/3209/15, яке набрало законної сили, позов ТОВ «Югвинпром» до ТОВ «Ростовський комбінат шампанських вин» задоволено та стягнуто з ТОВ «Ростовський комбінат шампанських вин» на користь ТОВ «Югвинпром» пеню у сумі 152 440 грн. 27коп.

За змістом зазначеного судового рішення, ТОВ «Ростовський комбінат шампанських вин» не має заборгованості перед позивачем по оплаті товару поставленого за контрактом №11/28/02/14 від 28.02.2014 р. Однак разом з тим, покупець неодноразово порушував умови договору щодо строків оплати. Таким чином, за порушення строків оплати товару продавець (ТОВ «Югвинпром») на підставі п.5.2 контракту здійснив нарахування пені. З наведених підстав ТОВ «Югвинпром» зверталось до господарського суду Одеської області з позовом до відповідача ТОВ «Ростовський комбінат шампанських вин» про стягнення пені у сумі 152 440,27 грн.

Таким чином, аналіз рішень господарського суду Одеської області від 20.05.2016р. у справі № 916/3293/15 та від 30.09.2015р. у справі № 916/3209/15, які набрали законної сили, свідчить, що у межах вказаних справ вирішувались вимоги ТОВ «Югвинпром» до ТОВ «Ростовський комбінат шампанських вин» та ВАТ «Московський комбінат шампанських вин» саме щодо стягнення пені за порушення строків оплати товару. При цьому обома рішеннями встановлено факт відсутності заборгованості (неодержаної виручки) перед позивачем по оплаті товару за контрактами № 11/28/02/14 від 28.02.2014р., № 14/08 від 14.08.2014 р.

За приписами ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У матеріалах справи міститься розрахунок грошового зобов`язання, визначеного оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням (додаток № 8 до акта перевірки)(т.1, а.с. 75-80).

Як встановлено судом та вбачається з довідки АТ «ОТП Банк» від 15.07.2019 р. (вх. № 52-1/1873) (т.2, а.с. 151), у ТОВ «Югвинпром» відсутня заборгованість (неодержана виручка) за контрактами № 11/28/02/14 від 28.02.2014р., укладеним з ТОВ «Ростовський комбінат шампанських вин», та № 14/08 від 14.08.2014 р., укладеним з ВАТ «Московський комбінат шампанських вин». Відтак, відсутні правові підстави здійснювати розрахунок пені з урахуванням положень ст. 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Враховуючи, що Господарським судом Одеської області прийняті рішення на користь ТОВ «ЮГВИНПРОМ» за позовами до ТОВ "Ростовський комбінат шампанських вин" та ВАТ «Московський комбінат шампанських вин» (справи № 916/3293/15 та № 916/3209/15), зазначені рішення набрали законної сили та ними задоволені позовні вимоги ТОВ«ЮГВИНПРОМ» та, зокрема, встановлений факт відсутності у позивача заборгованості (неодержаної виручки) по оплаті товару за контрактами № 11/28/02/14 від 28.02.2014р., № 14/08 від 14.08.2014 р., то відсутні підстави для нарахування позивачу пені за порушення строків повернення валютної виручки.

Як вбачається зі змісту акта перевірки (т.1, а.с. 45), контролюючий орган здійснював відповідний запит до позивача щодо надання інформації та її документального підтвердження стосовно здійснених експортних операцій за вищезазначеними контрактами, на які позивач повідомив про розгляд матеріалів у Господарському суді Одеської області (справа №916/3293/15), надавши відповідну ухвалу про порушення провадження у справах та прийняття позовних заяв до розгляду.

Враховуючи наведене, посилання відповідача у відзиві на позовну заяву на відсутність інформації щодо подання позовної заяви резидента - ТОВ «ЮГВИНПРОМ» до розгляду судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України про стягнення з нерезидентів валютної виручки є безпідставним та суперечить як обставинам, зафіксованим в акті перевірки, так і матеріалам справи.

Крім того, у висновках акта перевірки стверджується про порушення позивачем Постанови Національного банку України №163 від 14.05.2013 р. «Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов`язкового продажу надходжень в іноземній валюті», що припинила дію з 20.11.2013р., тобто до укладання контрактів № 11/28/02/14 від 28.02.2014р., № 14/08 від 14.08.2014 р. До вказаних правовідносин контролюючий орган безпідставно застосував норми нормативного акту, який втратив чинність до моменту їх виникнення.

Тобто контролюючим органом не дотримано положень, визначених ч.1 ст. 58 Конституції України, згідно якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Аналізуючи доводи позивача щодо не врахування відповідачем встановленого ч.2 ст. 250 ГК України строку застосування адміністративно-господарської санкції, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ч.1 ст. 250 ГК України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Дія цієї статті не поширюється на штрафні санкції, розмір і порядок стягнення яких визначені Податковим кодексом України, Законом України "Про банки і банківську діяльність" та іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на органи доходів і зборів (ч.2 ст. 250 ГК України у редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення).

Згідно правової позиції Верховного Суді від 05.11.2018 р. у справі №803/780/17, положення ч. 2 ст. 250 Господарського кодексу України слід розуміти таким чином, що дія частини першої вказаної статті не поширюється на штрафні санкції, контроль за дотриманням якого покладено на фіскальні органи.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи встановлені обставини в їх сукупності, виходячи з системного аналізу норм чинного законодавства, суд дійшов висновку, що висновки контролюючого органу, на підставі яких прийнято оскаржувані рішення, базуються на припущеннях та не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення № від 22.01.2016 р. є протиправними та підлягає скасуванню.

Частиною 1 ст.5 КАС України встановлено, що адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Так, згідно з статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997р., (далі - Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Дану справу суд вирішує як справу майнового характеру, на підставі рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010р. у справі "Щокін проти України", зі змісту якого вбачається, що збільшення податковим органом зобов`язань особи з податку є втручанням до його майнових прав.

Отже, за практикою Європейського суду з прав людини вимога про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень, яке впливає на склад майна позивача, у тому числі шляхом безпідставного стягнення податків, зборів, штрафних санкцій тощо, є майновою.

У зв`язку з викладеним, протиправне винесення податковим органом оскаржуваних податкових повідомлень-рішень становить втручання у мирне володіння майном суб`єкта господарювання, що порушує статтю 1 Першого протоколу до Конвенції.

Рішення Європейського суду з прав людини згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" застосовуються судами як джерело права.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Суд акцентує увагу на тому, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у п. 110 рішення від 23.07.2002 р. у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Згідно ч.ч.1-4 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГВИНПРОМ» (68251, Одеська обл., Саратський р-н., с. Зоря вул. Мира, 349, ) до Головного управління ДФС в Одеській області (65044, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Семінарська, будинок 5; ) про скасування податкового повідомлення-рішення № від 22.01.2016 р.,- задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Саратської ОДПІ Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області № від 22.01.2016 року.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 16.09.2019р.

Суддя Г.П. Самойлюк

.