Справа № 209/1996/19
Суддя: Байбара Г. А.
Дата ухвалення: 2019-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 209/1996/19
Провадження № 2-аз/209/2/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2019 року Дніпровський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Байбари Г.А.,

про секретарі Кулік О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом до Волинської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Волинської митниці Державної фіскальної служби України, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову Волинської митниці Державної фіскальної служби України від 17 жовтня 2018 року у справі про порушення митних правил № 5508/20500/18, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених чю3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходу громадян на суму 8500 грн. та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю події і складу правопорушення.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 18.06.2019 року відкрито провадження по справі. Розгляд справи було відкладено на 25 вересня 2019 року о 12:45.

До суду надійшла заява представника позивача адвоката Монатко Дениса Сергійовича, в якій він просить зупинити стягнення з позивача штрафу за оскаржуваною постановою № 5508/20500/18, яка перебуває на виконанні у Дніпровському відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Заява обґрунтована тим, що в ході примусового виконання постанови Волинської митниці Державної фіскальної служби України від 17.10.2018 року у справі про порушення митних правил № 5508/20500/18, яка є предметом цього позову, державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, в рамках виконавчого провадження № 58286529, винесено постанови від 06.09.2019 року про арешт майна позивача та про розшук майна, а саме: автомобілю позивача SEAT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 .

Вказана обставина, на думку позивача, утруднить можливе виконання рішення суду у цій справі, а вжиті державним виконавцем заходи з примусового виконання призведуть до інших негативних наслідків, зокрема: затримання автомобілю.

Розгляд заяви проведено судом в порядку ч. 1 ст.154 КАС України без повідомлення учасників справи.

Частиною першою статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з частиною другою статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 2) або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

В частині першій статті 151 КАС України визначено, що позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Пункт 5 частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України кореспондується з пунктом 2 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016, в силу вимог якої, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

За приписами пункту 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" № 2 від 06 березня 2008 року, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.

За змістом вказаних норм закону, з метою захисту прав, свобод та інтересів позивача до ухвалення судового рішення в адміністративній справі, у випадку, якщо оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень перебуває на примусовому виконанні, можливим є зупинення дії такого рішення у спосіб зупинення стягнення за виконавчим документом.

Суд враховує, що відкриття виконавчого провадження з виконання постанови Волинської митниці Державної фіскальної служби України від 17.10.2018 року у справі про порушення митних правил № 5508/20500/18 зумовлює примусове виконання такої постанови та тягне за собою інші наслідки, передбачені Законом України «Про виконавче провадження». Вказане, в свою чергу, може призвести до негативних фінансових наслідків для позивача у вигляді стягнення не лише суми штрафної санкції на підставі постанови, яка є спірною, а й витрат виконавчого провадження, а також накладення арешту на майно та рахунки боржника.

Судом встановлено, що в ході примусового виконання постанови Волинської митниці Державної фіскальної служби України від 17.10.2018 року у справі про порушення митних правил № 5508/20500/18, яка є предметом цього позову, державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, в рамках виконавчого провадження № 58286529, винесено постанови від 06.09.2019 року про арешт майна позивача та про розшук майна, а саме: автомобілю позивача SEAT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 .

Суд враховує, що правомірність постанови Волинської митниці Державної фіскальної служби України від 17.10.2018 року у справі про порушення митних правил № 5508/20500/18перевіряється судом в цьому судовому провадженні. Сам по собі факт оскарження постанови про накладення штрафу в судовому порядку не зупиняє її виконання.

Сукупність наведених обставин вказує на існування об`єктивної необхідності вжиття заходів до забезпечення позову, а також наведене свідчить, що без вжиття заходів забезпечення позову позивачу для відновлення своїх прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, що є підставою для постановлення ухвали про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження»,виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Частиною 1 статті 35 Закону України «Про виконавче провадження»визначено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у випадках, передбачених пунктами 1, 4, 6, 8, 11 частини першої статті 34 цього Закону, до закінчення строку дії зазначених обставин, а у випадках, передбачених пунктами 2, 3 і 5 частини першої статті 34 цього Закону, - до розгляду питання по суті.

Таким чином, відповідно до наведених правових норм, суд дійшов висновку, що забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі спірної постанови про накладення штрафу унеможливить здійснення органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями заходів примусового виконання рішень в силу прямої вказівки закону.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 150, 151, 154, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) про забезпечення адміністративного позову в адміністративній справі за позовом Волинської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови від 17 жовтня 2018 року у справі про порушення митних правил № 5508/20500/18 - задовольнити.

Вжити заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення в рамках виконавчого провадження № 58286529, відкритого Дніпровським відділом державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на виконання постанови по справі про порушення митних правил № 5508/20500/18, згідно якої ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500 грн. 00 коп., до набрання законної сили судовим рішенням по даній справі.

Копію ухвали направити до Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області для виконання.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення учасникам справи копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Байбара Г. А.