Справа № 351/1254/18
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2019-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2019 рокуЛьвів№ СК-857/3634/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Мікули О.І., Курильця А.Р.,

з участю секретаря судового засідання Ратушної М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області Рибака Богдана Тарасовича, Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та скасування постанови, за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області на рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 17 січня 2019 року (суддя першої інстанції Калиновський М.М., м. Снятин),

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Снятинського районного суду Івано-Франківської області з позовом до державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області Рибака Б.Т., Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області про визнання неправомірними дій щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення №372/0/92-18-ДК/0061П/07/01/-18 та розгляду адміністративного провадження за даним протоколом, скасування постанови про закриття справи від 08.06.2018 №372/0/92-18-ДК/0108По/08/01-18, закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутністю події і складу правопорушення.

Рішенням Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 17 січня 2019 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано неправомірними дії державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель України, провідного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель у Богородчанському, Галицькому, Тисменицькому, Тлумацькому районах, м. Івано-Франківську та м.Тисмениці управління контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення № 372/0/92-18-ДК/0061П/07/01/-18 від 04.05.2018 та розгляду адміністративного провадження за даним протоколом. Скасувано постанову від 08.06.2018 № 372/0/92-18-ДК/0108По/08/01/-18 та закрито провадження у адміністративній справі у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП.

Із таким судовим рішенням не погодилося Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області та подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, які мають значення для повного та об`єктивного розгляду справи, невірне застосування норм матеріального права та порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив скасувати рішення та ухвалити нове - про відмову у задоволенні позову. Апелянт, зокрема, зауважив, що Прикарпатська державна сільськогосподарська дослідна станція Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України не є належним землекористувачем, а тому не мала права на укладення із позивачем договору підряду. Вважає, що укладений договір підряду є нікчемним. Так як сільськогосподарський обробіток здійснювала ПФ «Богдан і К», то вона є винною стороною і правомірно притягнута до відповідальності. Також зазначає, що при проведенні перевірки не було допущено порушень законодавства, факт порушення земельного законодавства засвідчений відповідними процесуальними документами, складеними у встановленому законом порядку.

Представники учасників справи у судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши письмові докази, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до акту обстеження земельної ділянки Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 18.04.2018 державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Рибаком Б.Т. проведено обстеження перелічених нижче земельних ділянок, зокрема земельної ділянки площею 146,1542 га. За результатами обстеження земельних ділянок встановлено, що земельна ділянка площею 146,1542 га, яка розташована на території Пядицької сільської ради об`єднаної територіальної громади на момент проведення обстеження самовільно зайнята шляхом товарного сільськогосподарського обробітку ПП «Богдан і К».

Згідно акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки ГУ Держгеокадастру від 18.04.2018 №372/0/92-18-ДК/374/АП/09/01/-18, державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель проведена перевірка при використанні земельних ділянок, зокрема земельної ділянки площею 146,1542 га. За результатами перевірки встановлено, що 18.04.2018 ПП «Богдан і К» в особі директора ОСОБА_1 вчинено самовільне зайняття вказаної земельної ділянки державної власності, шляхом товарного сільськогосподарського обробітку ПП «Богдан і К».

04.05.2018р. державний інспектор склав відносно ОСОБА_1 директора ПП «Богдан і К» протокол про адміністративне правопорушення від 04.05.2018 № 372/0/92-18-ДК/0061П/07/01/-18 за вчинення самовільного зайняття земельної ділянки.

8 червня 2018 року відповідачем було винесено постанову № 372/0/92-18-ДК/0108По/08/01/-1, згідно якої відповідач дійшов висновку, що у порушенні є ознаки злочину, відповідальність за який передбачена ст. 197-1 КК України і закрив провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про незаконність цієї постанови з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що Постановою Президії Національної академії аграрних наук України від 25.09.2014 № 18 надано згоду на вилучення із землекористування ДП «Дослідне господарство «Пядицьке» Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції НААН» та передачу в постійне користування Прикарпатській державній сільськогосподарській дослідній станції НААН земельних ділянок загальною площею 1845,272, з них: в т.ч. на території Годи-Добровідської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області 301,5 га,: сільськогосподарські угіддя 282,8 га, з них: рілля 282,8 га; під господарськими шляхами і прогонами 4,6 га; під водою 14,1 га.

19 грудня 2016 року між ПП «Богдан і К» та Прикарпатською державною ссільськогосподарською станцією Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України було укладено договір підряду № 19/16/2 про виконання робіт з виробництва сільськогосподарської продукції замовнику Прикарпатській державній сільськогосподарській дослідній станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України, на сільгоспугіддях Замовника.

Відповідно до додаткової угоди № 10 до договору підряду від 22.12.2017 сторони погодили структуру та вартість послуг з обробітку грунту, вирощування та збору врожаю.

Відповідно до додаткової угоди № 11 до договору підряду від 31.01.2018 сторони домовились, що виконання робіт здійснюється на земельних ділянках належних Прикарпатській державній сільськогосподарській дослідній станції відповідно до чинного законодавства та Постанови Президії Національної академії аграрних наук України від 25.09.2014, право користування якими підтверджується відповідно до чинного законодавства, довідки міськрайонного управління у Коломийському районі та м. Коломиї ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 22.01.2018, акта приймання-передачі земельних ділянок від 26.09.2014.

Відповідно до ст. 2 Закону України №963-IV «Про державний контроль за використанням та охороною земель» одним з основних завдань державного контролю за використанням та охороною земель є забезпечення додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами земельного законодавства України.

Згідно вимог статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

На підставі п. «б» частини 1 ст. 211 Земельного кодексу України за самовільне зайняття земельних ділянок громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства.

Разом з цим, стаття 251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності із законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення повинні бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 1 Закону України №963-IV, самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Разом з тим, як видно з матеріалів справи, підприємство, директором якого є позивач, виконувало сільськогосподарські роботи не самовільно, а на підставі договору на користь Прикарпатській державній сільськогосподарській дослідній станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України (Замовник).

Доводи апелянта про нікчемність зазначеного договору апеляційний суд відхиляє, оскільки фактично апелянт оспорює правомічність контрагента ПФ «Богдан і К» розпоряджатися спірною земельною ділянкою. Однак, на момент виконання робіт даний договір недійсним не визнавався і у позивача були відсутні достатні обґрунтовані сумніви щодо законності правочину.

Слід зазначити, що суду не надано доказів визнання недійсним договору та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння.

Отже, в діях позивача відсутня вина як обов`язковий елемент складу адміністративного правопорушення.

Також апеляційний суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні докази повідомлення позивача про розгляд справи про адміністративне правопорушення 8 червня 2018 року. Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 4 травня 2018 року, розгляд справи було призначено на 16 травня 2018 року. Однак, доказів відкладення слухання, оголошення перерви і належне повідомлення позивача про час і місце розгляду справи саме на 8 червня 2018 року суду надано не було.

Отже, апеляційний суд вважає, що відповідачем таким чином було порушено право на захист.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, де у рішенні від 06 вересня 2005 року у справі «Гурепка проти України» зазначається, що справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично мало кримінальний характер з усіма гарантіями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Крім того відповідно до принципу рекомендацій № R (91) 1 Комітету - Міністрів Ради Європи державам - членам стосовно адміністративних санкцій, окрім сформульованих у резолюції (77) 31 принципів справедливо адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватись такими принципами: особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться в вину; вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані; вона або її представник інформується стосовно характеру доказів зібраних у справі проти неї; вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію; адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.

Таким чином, суд першої інстанції правильно вирішив спір щодо скасування постанови від 8 червня 2018 року та закриття провадження у справі.

Разом з тим, апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог щодо визнання протиправними дій щодо складання протоколу.

Частиною першою статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 8 частини першої статті 4 КАС України передбачено, що позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Відповідно до матеріалів справи, позивач просить суд визнати протиправними дії Інспектора як суб`єкта владних повноважень щодо незаконного складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що в зв`язку з прийняттям рішенням чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

Вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). Тобто, порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов`язковими.

Таким чином, підставами для визнання протиправними дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому, обов`язковою умовою для визнання таких дій/ бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

У свою чергу, кожна особа, права та свободи якої було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушених прав та бути адекватним наявним обставинам.

Разом з тим, розгляд питання правомірності складання протоколу про адміністративне правопорушення в окремому позовному провадженні без аналізу матеріалів щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності та рішення винесеного за результатами розгляду, у сукупності з іншими доказами, не дозволить ефективно захистити та відновити порушене право позивача, не відповідає завданням адміністративного судочинства.

Складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Тому позовні вимоги про визнання протиправними дій щодо складання протоколу і фактичне визнання його незаконним, не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Така правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13 березня 2019 року у справі № 712/7385/17.

Отже, необхідно скасувати рішення суду в цій частині та на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України та ст. 319 КАС України.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 286, 308, 310, 315, 316, 319, 322,325 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області задовольнити частково.

Скасувати рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 17 січня 2019 року у справі № 351/1254/18 в частині визнання неправомірними дій державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель України, провідного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель у Богородчанському, Галицькому, Тисменицькому, Тлумацькому районах, м. Івано-Франківську та м.Тисмениці управління контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення № 372/0/92-18-ДК/0061П/07/01/-18 від 04.05.2018 та розгляду адміністративного провадження за даним протоколом.

Закрити провадження у справі в цій частині.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Пстанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Большакова
судді О. І. Мікула
А. Р. Курилець