Справа № 160/6518/19
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 вересня 2019 року Справа № 160/6518/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіГолобутовського Р.З.
за участі секретаря судового засіданняГрунської Ю.О.
представника позивача представника відповідача Василюха Т.О. Суріна О.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування припису і постанови,
11.07.2019 року Акціонерне товариство «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» (далі позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якій просить:
- визнати протиправними дії ГУ Держпраці у Дніпропетровській області здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань дотримання встановлених законом гарантій та пільг працівникам, які залучені до військової служби у Збройних Силах України, шляхом інспекційного відвідування;
- визнати протиправними та скасувати Припис про усунення виявлених порушень за № ДН 2453/1505/АВ/П від 14.05.2019 року та Постанову ГУ Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами за № ДН2453/1505/НП/АВ/ВЗ-ФС/525 від 06.06.2019 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.07.2019 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд останньої за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
Цією ж ухвалою відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
06.08.2019 року представником відповідача подано до суду відзив на позов, в якому проти задоволення позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що інспекційне відвідування АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» було проведено у відповідності до норм чинного законодавства, посилання позивача на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2019 року у справі № 826/8917/19, якою скасовано постанову Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року № 295 «Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є необґрунтованими, оскільки наказ Головного управління № 558-І про призначення інспекційного відвідування та направлення на проведення інспекційного відвідування № 62-Н видані 08.05.2019 року, більш того інспекційне відвідування проведено в період з 10.05.2019 року по 14.05.2019 року, тобто на момент чинності та дії Порядку № 295. Відносно оскаржуваних припису № ДН 2453/1505/АВ/П від 14.05.2019 року та постанови № ДН2453/1505/НП/АВ/ВЗ-ФС/525 від 06.06.2019 року, то вони були прийняті в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України, оскільки встановлені відповідачем під час проведення інспекційного відвідування порушення, жодним чином не спростовані позивачем, більш того визнані та усунені останнім, тому відповідно до п. 29 Порядку № 295 заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності вживаються незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на відзив на позов, що міститься в матеріалах справи, у зв`язку з чим у задоволенні позовної заяви просив відмовити.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи.
У період з 10.05.2019 року по 14.05.2019 року інспектором праці Бакаловою О.В. на підставі наказу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області № 558-І від 08.05.2019 року, направлення № 62-Н від 08.05.2019 року та службового посвідчення № 1505, відповідно до ст. 259 Кодексу законів про працю України, ч. 3 ст. 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», пунктів 19, 31 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою КМУ від 26.04.2017 року № 295 було проведено інспекційне відвідування АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат».
За результатами інспекційного відвідування було складено Акт № ДН 2453/1505/НП/АВ від 14.05.2019 року (далі Акт інспекційного відвідування), висновками якого встановлено наступні порушення, а саме: працівник ОСОБА_1 відповідно до Контракту та Витягу з наказу Міністерства Оборони України проходить військову службу у Збройних Силах України на посаді рядового (сержантського) складу з 02.10.2018 року. Контракт є строковим та укладений відповідно до строків встановлених законодавством, за погодженням сторін на 6 місяців.
Вищезазначений Контракт та Витяг з наказу ОСОБА_1 надав до АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» 10.01.2019 року, який був зареєстрований за вх. № 30-52 від 10.01.2019 року. Проте, лише 15.03.2019 року наказом № 80/к «Про звільнення від роботи на період контрактної служби» пунктом 2 визначено: «У відповідності до ст. 119 ч. 3 КЗпП України на період контрактної служби з 05.12.2018 року по 01.04.2019 року зберегти за ОСОБА_1 місце роботи та середню заробітну плату».
Начальнику кадрового бюро відділу кадрів Чубенко С.І. було надано питання для пояснення причин несвоєчасного оформлення розпорядчих документів для здійснення нарахування та виплати середнього заробітку ОСОБА_1 .
У своєму поясненні начальник кадрового бюро відділу кадрів ОСОБА_2 зазначила, що наказ був несвоєчасно оформлено, оскільки начальник юридичного відділу ОСОБА_3 , не надала погодження для оформлення наказу, обов`язкове при оформленні при видані розпорядчих документів на АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат».
До інспекційного відвідування не надано документів, що підтверджують нарахування та перерахування середнього заробітку ОСОБА_1 , за період проходження військової служби за контрактом з 02.10.2018 року по 04.12.2018 року, відповідно до наданого Контракту, чим порушено вимоги ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 119 КЗпП України.
14.05.2019 року посадовими особами Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області було складено припис про усунення виявлених порушень № ДН 2453/1505/АВ/П.
На виконання вимог припису, листом № 30/275 від 28.05.2019 року АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» було повідомлено відповідача про усунення виявлених порушень, а саме, про перерахування на рахунок ОСОБА_1 , платіжним дорученням № 124 від 24.05.2019 року, середній заробіток за періоди з 22.08.2018 року по 18.09.2018 року та з 02.10.2018 року по 04.12.2018 року в розмірі 6 818,69 грн.
22.05.2019 року відповідачем було оформлено рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу № ДН 2453/1505/НП/АВ/ВЗ, яким було призначено розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю на 04.06.2019 року на 09 год. 00 хв. За адресою АДРЕСА_1 . АДРЕСА_2 .
04.06.2019 року у зв`язку з надходженням від АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» клопотання про відкладення розгляду справи, Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області було відкладено розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про пацю та зайнятість населення на 06.06.2019 року на 09 год. 00 хв.
Не погоджуючись із діями контролюючого органу щодо притягнення до відповідальності та наголошуючи, що припис про усунення виявлених порушень та постанова про накладення штрафу є протиправними, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до абз. 3 ст. 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 20.09.2007 року № 877-V заходи державного нагляду (контролю) планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.
Згідно з частиною 1статті 259 Кодексу законів про працю України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.
16.05.2017 року набув чинності Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, який затверджений постановою Кабінетом Міністрів України від 26.04.2017 року № 295 (далі - Порядок № 295).
Порядок № 295 визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування).
Відповідно до п. 2 Порядку № 295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема, Держпраці та її територіальних органів тощо.
Підпунктом 6 абз. 1 п. 5 Порядку № 295 передбачено, що інспекційні відвідування проводяться за інформацією, в тому числі Пенсійного фонду України та його територіальних органів про роботодавців, які нараховують заробітну плату менше мінімальної.
Згідно з п. 8 Порядку № 295 про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі.
Пунктом 10 Порядку № 295 визначено, що тривалість інспекційного відвідування, невиїзного інспектування не може перевищувати 10 робочих днів, для суб`єктів мікропідприємництва та малого підприємництва - двох робочих днів.
Відповідно до п. 11 Порядку № 295 інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право: 1) під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця; 2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги; 3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення; 4) за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів; 5) на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування; 6) фіксувати проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин засобами аудіо-, фото- та відеотехніки; 7) отримувати від державних органів інформацію, необхідну для проведення інспекційного відвідування, невиїзного інспектування.
Згідно з п.п. 19, 20 Порядку № 295 за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення. Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування.
Відповідно до п. 23 Порядку № 295 припис є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об`єктом відвідування порушень законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.
Пунктом 27 Порядку № 295 встановлено, що у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об`єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.
Відповідно до п. 29 Порядку № 295 заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.
З аналізу вищевказаних правових норм слідує, що інспекційне відвідування є формою державного нагляду за додержанням законодавства про працю, яке відноситься до повноважень відповідача, та яке проводиться на підставі наказу та направлення. При цьому, однією із підстав інспекційного відвідування є звернення працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю.
За результатами інспекційного відвідування складається акт і в разі виявлення порушень - виноситься припис. Якщо під час інспекційного відвідування встановлено факти несвоєчасної та не у повному обсязі виплати заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці, то вживаються заходи до притягнення об`єкта відвідування до відповідальності незалежно від усунення виявлених порушень.
Як видно з матеріалів справи, підставою прийняття наказу № 558-І від 08.05.2019 року та винесення направлення на проведення інспекційного відвідування № 62-Н від 08.05.2019 року стали звернення працівників (вхід. № П-463 від 15.04.2019 року та вхід. № 466 від 16.04.2019 року) про порушення стосовно них законодавства про працю.
На підставі наказу № 558-І від 08.05.2019 року та направлення № 62-Н від 08.05.2019 року інспектором праці здійснено інспекційне відвідування АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат».
Згідно з положеннями ч. 5 ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення).
Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб`єкта господарювання.
Суб`єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред`явили документів, передбачених цією статтею.
Положення цих норм кореспондуються зі статтею 10 зазначеного Закону, яка визначає право суб`єкта господарювання не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів нагляду, зокрема, якщо у передбачених законом випадках посадові особи не надали копію погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики з питань державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, або відповідного державного колегіального органу на здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю).
Аналізуючи наведене, суд доходить висновку, що саме на етапі допуску до перевірки товариство може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні такої перевірки.
З урахуванням викладеного, суд зазначає, що позивач допустив посадову особу ГУ Держпраці у Дніпропетровській області до здійснення інспекційного відвідування, за результатами якого встановлені порушення вимог чинного законодавства про працю, та не скористався правом недопуску до проведення зазначеного інспекційного відвідування, чим фактично визнав наявність відповідних підстав для його проведення.
Більш того, твердження позивача відносно того, дії відповідача зі здійснення державного контрою за додержанням законодавства про працю з питань дотримання встановлених законом гарантій та пільг працівниками, які залучені до військової служби у Збройних Силах України, шляхом інспекційного відвідування позивача є протиправними з підстав визнання постановою Шостого апеляційного адміністративного суду по справі № 826/8917/17 постанову КМУ № 295 від 26.04.2017 року нечинною, не беруться судом до уваги, з огляду на те, що на час призначення та проведення інспекційного відвідування, затверджений вказаною постановою Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю був чинним та підлягав застосуванню управлінням.
Щодо суті порушень, виявлених під час інспекційного відвідування суд зазначає наступне.
Частиною першою ст. 119 КЗпП України визначено, що на час виконання державних або громадських обов`язків, якщо за чинним законодавством України ці обов`язки можуть здійснюватись у робочий час, працівникам гарантується збереження місця роботи (посади) і середнього заробітку.
Працівникам, які залучаються до виконання обов`язків, передбачених законами України "Про військовий обов`язок і військову службу" і "Про альтернативну (невійськову) службу", "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", надаються гарантії та пільги відповідно до цих законів (ч. 2 ст. 119 КЗпП України).
За працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову (ч. 3 ст. 119 КЗпП України).
Так, під час проведення інспекційного відвідування встановлено, що працівник ОСОБА_1 відповідно до Контракту та Витягу з наказу Міністерства Оборони України проходить військову службу у Збройних Силах України на посаді рядового (сержантського) складу з 02.10.2018 року. Контракт є строковим та укладений відповідно до строків, встановлених законодавством, за погодженням сторін на 6 місяців.
Вищезазначений Контракт та Витяг з наказу ОСОБА_1 надав до АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» 10.01.2019 року, який був зареєстрований за вх.. № 30-52 від 10.01.2019 року. Проте, лише 15.03.2019 року наказом № 80/к «Про звільнення від роботи на період контрактної служби» пунктом 2 визначено: «Відповідно до ст. 119 ч. 3 КЗпП України на період контрактної служби з 05.12.2018 року по 01.04.2019 року зберегти за ОСОБА_1 місце роботи та середню заробітну плату».
Начальнику кадрового бюро відділу кадрів Чубенко С.І. було поставлено питання для пояснення причин несвоєчасного оформлення розпорядчих документів для здійснення нарахування та виплати середнього заробітку ОСОБА_1 .
У своїх письмових поясненнях начальник кадрового забезпечення відділу кадрів ОСОБА_2 зазначила, що наказ було несвоєчасно оформлено, оскільки начальник юридичного відділу ОСОБА_3 , не надала погодження для оформлення наказу, обов`язкове при видані розпорядчих документів на АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат».
Більш того, до інспекційного відвідування не було надано документів, що підтверджують нарахування та виплату середнього заробітку ОСОБА_1 , за період проходження військової служби за контрактом з 02.10.2014 року по 04.12.2019 року.
Судом встановлено, що 24.05.2019 року, на виконання припису від 14.05.2019 року, позивачем було відшкодовано ОСОБА_1 середній заробіток за періоди з 22.08.2018 року по 18.09.2018 року та з 02.10.2018 року по 04.12.2018 року в загальному розмірі 6818,69 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 124.
З урахуванням означеного, суд доходить висновку, що позивачем виконано вимоги припису про усунення виявлених порушень за № ДН 2453/1505/АВ/П від 14.05.2019 року, тобто АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» фактично погодилось з встановленими порушеннями, а отже, позовна вимога про визнання протиправним та скасування припису № ДН 2453/1505/АВ/П від 14.05.2019 року не підлягає задоволенню.
При цьому, суд звертає увагу на те, що не зважаючи на те, що ОСОБА_1 був повністю відновлений позивачем в його трудових правах самостійно, оскаржувана постанова № ДН2453/1505/НП/АВ/ВЗ-ФС/525 від 06.06.2019 року, на переконання суду, є такою, що прийнята відповідачем правомірно та обґрунтовано, оскільки п. 29 Порядку № 295 визначено, що заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.
Відповідно до абз. 5 ч. 2 ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі недотримання встановлених законом гарантій та пільг працівникам, які залучаються до виконання обов`язків, передбачених законами України "Про військовий обов`язок і військову службу", "Про альтернативну (невійськову) службу", "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.
Таким чином, суд доходить висновку про те, що постанова про накладання штрафу уповноваженими посадовими особами ДН2453/1505/НП/АВ/ВЗ-ФС/525 від 06.06.2019 року прийнята відповідачем з урахуванням всіх обставин справи, а тому не підлягає скасуванню.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Як передбачено ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд доходить висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог.
Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з відмовою позивачу у задоволенні позову, понесені ним судові витрати, пов`язані зі зверненням до суду, не відшкодовуються.
Керуючись ст. ст. 2, 73, 77, 90, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне рішення складене 17 вересня 2019 року.

Суддя Р.З. Голобутовський