Справа № 1.380.2019.001369
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2019 рокуЛьвів№ 857/7882/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Шевчук С.М.,

суддів Кухтея Р.В., Носа С.П.,

за участі секретаря судового засідання Ігнатищ Л.М.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Іванейко Я.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Львіввугілля" в особі відокремленого підрозділу "Монтажнопрохідницьке управління" на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 червня 2019 року (рішення ухвалене в м. Львів судом під головуванням судді Кузана Р.І., дата складення повного тексту рішення суду - 21.06.2019) у справі № 1.380.2019.001369 за адміністративним позовом Державного підприємства "Львіввугілля" в особі відокремленого підрозділу "Монтажнопрохідницьке управління" до Головного управління ДФС у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

В березні 2019 року Державне підприємство Львіввугілля в особі відокремленого підрозділу Монтажнопрохідницьке управління (далі ВП Монтажнопрохідницьке управління ДП Львіввугілля) звернулося до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії ГУ ДФС у Львівській області щодо черговості зарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та самостійної зміни призначення платежу;

- зобов`язати ГУ ДФС у Львівській області змінити черговість зарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування по ВП Монтажнопрохідницьке управління ДП Львіввугілля, відповідно до призначеного платежу, визначеного платіжними дорученнями про перерахунок коштів зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування по ВП Монтажнопрохідницьке управління ДП Львіввугілля за період з 01.04.2018 по 01.02.2019 та здійснити коригування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування по ВП Монтажнопрохідницьке управління ДП Львіввугілля, відобразивши перераховані кошти зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.04.2018 по 01.02.2019, як сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в повному розмірі за період з 01.04.2018 по 01.02.2019, відповідно до призначення платежу у платіжних дорученнях.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19 червня 2019 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції, вважаючи його необґрунтованим, прийнятим з неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове, яким задовольнити позов повністю.

На підтвердження доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що в платіжних дорученнях на сплату єдиного соціального внеску зазначено «в призначенні платежу - єдиний соціальний внесок» нарахований на фонд оплати праці. При тому, Головне управління ДФС у Львівській області не є органом, що здійснює розподіл та зарахування ЄСВ у відповідно до ст. 11 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», однак з порушенням норм чинного законодавства кошти, які згідно платіжних доручень призначались на сплату недоїмки із соціального внеску, фіскальний орган спрямував на погашення податкового боргу за минулий період. Такі дії податкового органу, на думку скаржника, призводять до не зарахування працівникам страхового стажу, а нарахована їм за цей період заробітна плата не включається в розрахунок пенсії, що позбавляє застраховану особу права на соціальний захист.

Відповідач на апеляційну скаргу подав відзив, в якому зазначив, що підтримує рішення суду першої інстанції та не погоджується з доводами апеляційної скарги, звертаючи увагу, що сплата ЄСВ погашає суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, залишивши оскаржуване рішення суду в силі.

Третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області було повідомлене про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги у відповідності до вимог ст.124 КАС України, шляхом надіслання повідомлень засобами поштового зв`язку, що підтверджується зворотнім рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. В судове засідання не прибуло, про причини неприбуття не повідомило. Клопотань про відкладення слухання справи не направляло.

ІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

Судом встановлено на підставі зібраних у справі доказів, що ВП Монтажнопрохідницьке управління є відокремленим підрозділом Державного підприємства Львіввугілля відповідно до витягу №7540 (форма №1-ВРС) з реєстру страхувальників є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (а.с.21).

За період з квітня 2018 року по лютий 2019 року ВП Монтажнопрохідницьке управління ДП Львіввугілля сплачувався до бюджету єдиний соціальний внесок, що підтверджується платіжними дорученнями, призначення платежу на яких вказано єдиний соціальний внесок (а.с.24-76).

Вказані кошти зараховано ГУ ДФС у Львівській області у погашення раніше не сплачених платежів.

21.03.2019 року позивач звернувся до Червоноградського управління ГУ ДФС у Львівській області із листом №145, в якому просив надати акт звірки розрахунків по ЄСВ станом на 01.03.2019 в розрізі заборгованості: основний борг, штраф, пеня, а також Витяг з інтегрованої картки (а.с.18).

22.03.2019 року Червоноградське управління ГУ ДФС у Львівській області листом №15662/10/53.17-12 у відповідь на лист позивача від 21.03.2019 повідомило позивача, що згідно з інтегрованою карткою ВП Монтажнопрохідницьке управління ДП Львіввугілля по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, яка ведеться в інспекції, станом на 01.03.2019 року обліковується заборгованість в сумі 7 711 129,02 грн. (в тому числі: нараховано платником самостійно 4 739 838,76 грн., застосовані штрафні санкції в сумі 1 021 741,27 грн. та пеня в сумі 1 949 548,99 грн.) (а.с.19).

22.03.2019 року Сокальський відділ обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян ГУ ПФ України у Львівській області листом №758/05-74 повідомив позивача про те, що відповідно до реєстру застрахованих осіб по ВП Монтажнопрохідницьке управління ДП Львіввугілля станом на 21.03.2019 року зараховано єдиний соціальний внесок включно по березень 2018 року (а.с.22).

Вважаючи дії відповідача щодо зарахування ЄСВ за попередні періоди протиправними, позивач звернувся з означеним позовом до суду.

ІІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов до висновку щодо правомірності дій відповідача із зарахування коштів, які надходили від позивача із сплати єдиного соціального внеску в календарній черговості їх виникнення на погашення недоїмки, штрафних санкцій та пені.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначенні Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI (далі - Закон №2464).

Згідно з абз. 2 п. 1 ч. 1. ст. 4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є, зокрема, підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

За приписами пункту 1 ч. 2 ст. 6 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до п. 7 ст. 9 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Матеріалами справи встановлено, що ВП Монтажнопрохідницьке управління ДП Львіввугілля є страхувальником в розумінні Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та платником єдиного внеску.

Відповідно до пункту 2 розділу IV Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.15 №449, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07 травня 2015 року за №508/26953 (далі - Інструкція №449), сплата єдиного внеску здійснюється за місцем: обліку платника у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки фіскальних органів, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування.

Відповідно до абзацу 1 частини восьмої статті 9 Закону №2464 платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Як зазначено у частині десятій статті 9 Закону №2464 днем сплати єдиного внеску вважається: 1) у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів; 2) у разі сплати єдиного внеску готівкою - день прийняття до виконання банком або іншою установою - членом платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі; 3) у разі сплати єдиного внеску в іноземній валюті - день надходження коштів на відповідні рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до частини дванадцятої статті 9 Закону №2464 встановлено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановленні Законом №2464 є недоїмкою та стягується з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Відповідно до пункту 2 частини одинадцятої статті 25 Закону №2464 за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Частиною десятою статті 25 Закону №2464 встановлено, що на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, зокрема і витягом з інтегрованої картки платника податку ВП Монтажнопрохідницьке управління ДП Львіввугілля, що станом на 31.12.2017 року у позивача була заборгованість по ЄСВ на загальну суму 4829768 грн. В період з квітня 2018 року по лютий 2019 року ВП Монтажнопрохідницьке управління ДП Львіввугілля сплачено до бюджету поточних платежів по ЄСВ за вказаний період в загальній сумі 4562151,71 грн, що підтверджується платіжними дорученнями з квітня 2018 року по лютий 2019 року, призначення платежу на яких вказано - єдиний соціальний внесок. Такі обставини не заперечуються сторонами.

Згідно з інформацією із зворотного боку облікової картки платника податку в позивача наявний борг із сплати єдиного соціального внеску, який станом на 01.03.2019 року становить 7 711 129 грн.

Судом враховується, що позивач не заперечує наявності заборгованості зі сплати страхових внесків, однак вказує, що спрямування фіскальним органом сплачених позивачем коштів на погашення боргу по ЄСВ за минулий період суперечить законодавству, є протиправним та призводить до не зарахування працівникам страхового стажу, а нарахована їм за цей період заробітна плата не включається в розрахунок пенсії, що позбавляє застраховану особу права на соціальний захист. Такими ж доводами мотивована апеляційна скарга.

Відповідно до ч. 6 ст. 25 Закону №2464 (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Такі ж положення кореспондовані в пункт 8 Розділу VI Інструкції №449.

З правового аналізу наведеної законодавчої норми вбачається, що суми недоїмки, штрафних санкцій та пені погашаються за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску саме у порядку календарної черговості їх виникнення. Відтак погашення відповідачем сум штрафних санкцій та пені у порядку їх календарної черговості з коштів, що надійшли від платника податків - позивача є правомірним.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року (справа №825/2359/15-а), яка в силу вимог ч.5 ст. 242 КАС України враховується судом при виборі і застосуванні до спірних правовідносин норми права.

З огляду на вищевказані положення чинного законодавства суд апеляційної інстанції вважає, що оскільки на час здійснення позивачем відповідних платежів зі сплати ЄСВ у нього існувала заборгованість зі сплати єдиного внеску, штрафних санкцій та пені, то перераховані позивачем кошти відповідачем правомірно зараховувалися в рахунок погашення цієї заборгованості у порядку календарної черговості її виникнення без зміни напрямку сплати єдиного соціального внеску, визначеного платником податків.

Досліджуючи доводи ВП Монтажнопрохідницьке управління ДП Львіввугілля з приводу того, що дії податкового органу із зарахування сплаченого позивачем ЄСВ в рахунок погашення заборгованості у порядку календарної черговості її виникнення призводять до не зарахування працівникам страхового стажу, а нарахована їм за цей період заробітна плата не включається в розрахунок пенсії, що позбавляє застраховану особу права на соціальний захист, то колегія суддів зазначає таке.

Як визначають пункти 3 ч. 1 ст. 1 Закону №2464-VI, застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок. Страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок

У свою чергу позивач в силу вимог абз. 2 п. 1 ч. 1. ст. 4 Закону №2464-VI є платником єдиного внеску.

Згідно абз. 1 ч. 1 ст. 20 Закону №2464-VI реєстр застрахованих осіб - автоматизований банк відомостей, створений для ведення єдиного обліку фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до закону.

Абзацами 2 та 3 ч. 1 ст. 20 Закону №2464-VI визначено, що реєстр застрахованих осіб складається з електронних облікових карток застрахованих осіб, до яких включаються відомості про застрахованих осіб, інформація про набуття прав на одержання страхових виплат за всіма видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та інформація про виплати за всіма видами загальнообов`язкового державного соціального страхування. Реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд, користувачами цього реєстру є органи доходів і зборів та фонди загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У відповідності до ч. 2 ст. 20 Закону №2464-VI персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства.

Приписами ч. 3 ст. 20 Закону №2464-VI встановлено, що на кожну застраховану особу заводиться персональна електронна облікова картка, до якої включаються такі відомості:

1) умовно-постійна частина картки: унікальний номер електронної облікової картки;

номер посвідчення застрахованої особи; прізвище, ім`я та по батькові на момент створення електронної облікової картки; прізвище, ім`я та по батькові на поточний момент;

дата народження; стать; унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі та серія, номер і назва документа, з якого взяті відомості до персональної облікової картки; громадянство; номер телефону (за згодою); відмітка про смерть;

2) частина картки, що відображає загальний страховий стаж, заробітну плату (дохід, грошове забезпечення), розмір сплаченого єдиного внеску та інші дані, необхідні для обчислення та призначення страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування: ідентифікаційний номер платника (крім осіб, які через релігійні або інші переконання відмовилися від ідентифікаційного номера); рік, за який внесено відомості; розмір єдиного внеску за відповідний місяць; сума сплаченого єдиного внеску за відповідний місяць; професійна назва роботи; посада; дані про особливі умови праці, що дають право на пільги із загальнообов`язкового державного соціального страхування; сума виплат (доходу), з якої сплачено страхові внески за відповідний місяць; сума призначеної пенсії; кількість відпрацьованих застрахованою особою календарних днів (годин) за відповідний місяць; інша інформація, необхідна для обчислення та призначення страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування; інформація про страхові випадки: дата страхового випадку; вид страхового випадку;

3) частина картки, що відображає здійснення виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування: вид страхової виплати; вид соціальної пільги; вид соціальної виплати; дата, з якої призначено виплату; дата початку та закінчення виплати (пільги); сума виплати (помісячні суми виплати); індексація страхової виплати.

Персоніфіковані відомості, включені до персональної електронної облікової картки застрахованої особи, зберігаються в Пенсійному фонді протягом усього життя особи, а після її смерті - протягом 75 років на паперових та/або електронних носіях за наявності засобів, що гарантують ідентичність паперового та електронного документів.

Згідно ч. 6 ст. 20 Закону №2464-VI відомості про страховий стаж та заробітну плату (дохід, грошове забезпечення), розмір сплаченого єдиного внеску та інші дані, що містяться в реєстрі застрахованих осіб, використовуються для обчислення та призначення страхових виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням.

Аналізуючи наведені норми, колегія суддів вважає, що не може ставитись у залежність право застрахованої особи на соціальний захист від порядку зарахування органом доходів і зборів сплаченого позивачем ЄСВ на відповідні рахунки для погашення заборгованості у порядку календарної черговості її виникнення, оскільки Реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд, персоніфіковані відомості до якого на застрахованих осіб, в тому числі і про заробітну плату, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, обов`язок щодо подачі яких до Пенсійного фонду покладено на позивача.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку і прийняв законне та обґрунтоване рішення про відмову в задоволення позовних вимог у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, при цьому доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до положень статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. 308, ст. 315, ст.316, ст. 321, ст. 322 ст. 325, ст. 328, ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Львіввугілля" в особі відокремленого підрозділу "Монтажнопрохідницьке управління" залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 червня 2019 року у справі № 1.380.2019.001369 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення. У випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос
Повне судове рішення складено 12 вересня 2019 року.