Справа № 2340/4210/18
Суддя: Шурко Олег Іванович
Дата ухвалення: 2019-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2340/4210/18 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Гаврилюк В.О.
Суддя-доповідач Шурко О.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Ганечко О.М.

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 03 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено повністю.

06 червня 2019 року ОСОБА_1 подав до Черкаського окружного адміністративного суду заяву про перегляд за виключними обставинами рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05.12.2018 у адміністративній справі № 2340/4210/18, в якій просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 вказує, що рішенням Конституційного Суду України (Другий Сенат) від 25.04.2019 № 1-р(П)2019 справа № 3-14/2019(402/19, 1737/19) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-ХП зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Зважаючи на вказане, а також те, що ОСОБА_1 був призваний на спеціальні військові збори для ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, позивач вважає, що має право на перерахунок та виплату пенсії відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 03 липня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05.12.2018 у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Черкаській області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії; рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05.12.2018 у справі № 2340/4210/18 залишено в силі.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати зазначену ухвалу суду першої інстанції, як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, та постановити нову ухвалу, якою заяву про перегляд за виключними обставинами рішення - задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що зазначена апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Пунктом 1 ч. 5 ст. 361 КАС України визначено, що підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для відмови заявнику у позові у справі № 2340/4964/18 слугували ті обставини, що згідно з частиною третьою статті 59 "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-Х11 право на перерахунок пенсії по інвалідності з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, мають лише військовослужбовці строкової служби, а позивач брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС під час військових зборів.

Так, частина третя статті 59 "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-Х11 (в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій від 03.10.2017 №2148-VIII", яка діяла з 01.10.2017), передбачала, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року".

Рішенням Конституційного суду України від 25.04.2019 у справі № 3-14/2019(402/19,1737/19) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю і втрачає чинність з дня ухвалення вказаного рішення, тобто з 25.04.2019.

Таким чином, оскільки спірні у даній справі правовідносини між позивачем та відповідачем виникли до ухвалення зазначеного рішення Конституційного суду України, то підстав для його застосування для вирішення саме цього судового спору немає, у зв`язку із чим на момент вчинення оскаржуваних позивачем дій відповідач діяв на підставі чинної на той час редакції ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з визначеним нею обмеженням щодо інших видів служби, крім строкової.

При цьому, Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII не передбачає перерахунку пенсії за відсутності заяви пенсіонера, а тому колегія суддів зазначає, що право на перерахунок пенсії після прийняття рішення Конституційного суду України від 25.04.2019 у справі № 3-14/2019(402/19,1737/19), може бути реалізоване шляхом звернення ОСОБА_2 до відповідача із заявою про такий перерахунок.

Зазначені вище обставини, у відповідності до ч. 6 ст. 361 КАС України виключають правові підстави для перегляду рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25.01.2019 у даній справі за виключними обставинами.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верхового Суду від 15.05.2019 у справі № 640/20317/16-а.

Відповідно ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, колегія суддів також приймає до уваги висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішеннях від 28.11.1999 по справі "Брумареску проти Румунії" та від 24.07.2003 по справі "Рябих проти Росії", відповідно до яких одним з основоположних аспектів принципу верховенства права є юридична визначеність, яка передбачає, що в разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, яке набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

Згідно зі ст. 17 Закон України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи заявника не ґрунтуються на нормах КАС України, суперечать принципу юридичної визначеності, не відповідають вимогам ст. 361 КАС України та не є виключними в розумінні чинного адміністративного законодавства, а тому в задоволенні його заяви слід відмовити.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Апелянт не надав до суду належні докази, що підтверджують факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 312, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 03 липня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Ганечко О.М.