Справа № 400/194/19
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2019 р.м.ОдесаСправа № 400/194/19
Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т. О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Бойка А.В., Танасогло Т.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року (м. Миколаїв, дата складання повного тексту рішення - 25.02.2019р.) про залишення без розгляду частини позовних вимог по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Первомайського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

24.01.2019 року ОСОБА_1 звернулась до Миколаївського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Первомайського об`єднаного управління ПФУ Миколаївської області, в якому просила суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не поновлення виплати пенсії за віком;

- зобов`язати відповідача перерахувати розмір та поновити виплату пенсії за віком з дати припинення, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, із застосуванням всіх підвищень, індексацій, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України, як не працюючому пенсіонеру, дитині війни, здійснити осучаснення пенсії відповідно до пенсійної реформи України, починаючи з 01.10.2017 року та виплачувати на визначений пенсіонером банківський рахунок відкритий в ПАТ КБ «ПриватБанк».

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 в частині позовних вимог про зобов`язання перерахувати розмір та поновити виплату пенсії за віком з дати припинення, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, із застосуванням всіх підвищень, індексацій, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України, як не працюючому пенсіонеру, дитині війни, здійснити осучаснення пенсії відповідно до пенсійної реформи України, починаючи з 01.10.2017 року та виплачувати на визначений пенсіонером банківський рахунок відкритий в ПАТ КБ «ПриватБанк» за період з 01.10.2017 року до 16.07.2018 року - залишено без розгляду.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.02.2019 року позов ОСОБА_1 - задоволено частково. Зобов`язано Первомайське об`єднане управління ПФУ Миколаївської області поновити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) виплату пенсії за віком, починаючи з 17.07.2018 року та здійснити перерахунок пенсії за віком відповідно до вимог чинного законодавства. В решті позову - відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою суду 1-ї інстанції, ОСОБА_1 21.03.2019 року подала апеляційну скаргу, в якій зазначила, що судом, при винесенні оскаржуваної ухвали порушено норми процесуального права, просила скасувати ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.02.2019 року, а справу направити до суду 1-ї інстанції для прийняття додаткового рішення.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю та/або неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, оскаржувану ухвалу суду 1-ї інстанції та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, з урахуванням обставин справи, вважає, що дана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, постановляючи ухвалу про залишення без розгляду частини позовних вимог ОСОБА_1 , суд 1-ї інстанції виходив з того, що позивачка звернулася до суду із даним позовом 17.01.2019 року, а отже усі позовні вимоги поза межами встановленого законом 6-місячного строку звернення до суду про відновлення порушеного права, т.б. за період з 01.10.2017 року до 16.07.2018 року, підлягають залишенню без розгляду.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, цілком погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх обгрунтованими, з огляду на наступне.

Частиною 1 ст.122 КАС України передбачено, що позов може бути поданий в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.5 ст.122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається зі змісту положень ст.1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Таким чином, пенсія - є щомісячним платежем.

Конституційним Судом України прийнято рішення від 07.10.2009 року №25-рп/2009, відповідно до якого у позивача виникли підстави для поновлення конституційного права особи на виплату пенсії, виплата якої була зупинена на підставі положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», т.б. були визнанні неконституційними норми закону, відповідно до яких передбачена така підстава для припинення пенсії, як перебування пенсіонера за кордоном.

З цього часу відповідач фактично був зобов`язаний відновити виплату пенсії громадянам України, які виїхали на постійне місце проживання за кордон.

Проте, наявність такого обов`язку у відповідача відновити виплату пенсії не позбавляє позивача необхідності дотримання встановлених законом строків звернення до суду за захистом свого права. Отже, після прийняття та опублікування Рішення Конституційного Суду України від 07.10.2009 року №25-рп/2009 та не відновлення виплати пенсії, позивач повинен був дізнатися про порушення свого права, а відтак саме з дієти дати фактично і розпочинається відлік строку звернення до суду.

Слід зазначити, що аналогічна правова позиція з даного спірного питання вже неодноразово була викладена Верховним Судом, зокрема, в ухвалі від 19.04.2019р. по справі №805/4960/18-а.

При цьому, відповідно до ч.3 ст.123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Так, як встановлено судами обох інстанцій з матеріалів справи, виплату пенсії позивачці було припинено (блоковано) 01.09.2016 року (а.с.32).

Таким чином, оскільки пенсія є щомісячним платежем, то про порушення свого права позивачка повинна була дізнатись одразу після не отримання нею пенсії у вересні 2016 року.

Разом з тим, тільки 27.12.2018 року на адресу відповідача надійшла заява представника позивача про поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2017 року.

Далі, по справі встановлено, що 02.01.2019 року відповідач своїм листом №78-К-09 повідомив представника позивача, що не має права виходити за межі своїх повноважень, а саме поновляти та перераховувати виплату пенсії особам, які не з`явилися особисто до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, тому заява на перерахунок та поновлення пенсії за віком ОСОБА_1 не може бути розглянута.

У зв`язку з вказаним позивачка (представник) 17.01.2019 року звернулась до суду із даним позовом про поновлення та виплату пенсії за віком з 01.10.2017 року, який, в свою чергу, як вже зазначалося вище, рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.02.2019 року був задоволений частково. А саме, Первомайське об`єднане управління ПФУ Миколаївської області було зобов`язано поновити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) виплату пенсії за віком, починаючи з 17.07.2018 року та здійснити перерахунок пенсії за віком відповідно до вимог чинного законодавства.

При цьому, слід зазначити, що вказане вище рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.02.2019 року позивачкою оскаржено не було та набрало законної сили.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, судова колегія погоджується з висновками суду 1-ї інстанції про те, що оскільки позивачка повинна була дізнатись про порушення своїх прав ще в 2016 році, однак звернулась до суду лише тільки 17.01.2019 року, то, відповідно, її п/вимоги про поновлення та виплату пенсії за віком за період з 01.10.2017 року до 16.07.2018 року, т.б. поза межами шестимісячного строку звернення до суду, дійсно підлягають залишенню без розгляду.

До того ж, слід зазначити і про те, що зі змісту приписів ст.ст.9,77 КАС України слідує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку про те, що суд 1-ї інстанції порушень матеріального і процесуального права при постановлені оскаржуваної ухвали не допустив. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.316 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду 1-ї інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 309, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 12.09.2019р.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов

Судді: А.В. Бойко

Т.М. Танасогло