Справа № 9901/857/18
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2019-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відводі судді

11 вересня 2019 року

м. Київ

справа №9901/857/18

провадження №Зі/9901/282/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Єзерова А.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву адвоката Кравця Ростислава Юрійовича, який є представником ОСОБА_1 , про відвід судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Бившевої Л. І. у справі № 9901/857/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

31.10.2018 ОСОБА_1 звернулася до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду як суду першої інстанції з адміністративним позовом до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, в якому просила:

А) визнати протиправними дії Вищої кваліфікаційної комісії суддів України щодо здійснення оцінювання ОСОБА_1 на відповідність займаній посаді судді в частині оцінювання критеріїв та показників, окрім тих, що оцінюються за результатами іспиту та зобов`язати Вищу кваліфікаційну комісію суддів України завершити оцінювання ОСОБА_1 на відповідність займаній посаді судді в частині оцінювання критеріїв та показників, окрім тих, що оцінюються за результатами іспиту;

Б) визнати протиправним та скасувати рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 1 жовтня 2018 року № 1794/ко-18 про невідповідність ОСОБА_1 займаній посаді судді Львівського апеляційного господарського суду.

Ухвалою Верховного Суду від 05.11.2018 відкрито провадження у адміністративній справі.

У судовому засіданні 09.09.2019 представник позивача - адвокат Кравець Ростислав Юрійович заявив відвід суддям Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: Гончаровій І.А., Бившевій Л.І., Олендеру І.Я., Пасічник С.С., Хановій Р.Ф., що розглядають вказану справу з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України), а саме - наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Ухвалою від 09.09.2019 Верховний Суд визнав заявлений представником позивача відвід необґрунтованим та передав заяву про відвід суддів до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає вказану справу, в порядку, встановленому частиною першою статті 31 КАС України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу від 09.09.2019 для розгляду заяви про відвід судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Бившевої Л.І. визначено суддю Єзерова А.А.

На обґрунтування поданої заяви представник позивача покликається на пункт 4 частини першої статті 36 КАС України та на практику Європейського суду з прав людини, в якій висвітлено зміст правових категорій «неупередженість судді» та «суд, встановлений законом». Зазначає, що суддя Верховного Суду не може відповідати принципам неупередженості, зокрема за об`єктивним критерієм, та принципу справедливості, оскільки призначення судді відбулось за участі членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, які не відповідали вимогам закону на момент формування складу Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

У контексті невідповідності процедури призначення судді Бившевої Л.І. принципу справедливості наголошує на тому, що станом на момент проведення кваліфікаційного оцінювання та надання рекомендацій щодо призначення на посади суддів Верховного Суду під час ухвалення відповідних рішень брали участь члени Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, які не відповідали вимогам закону, а саме - ОСОБА_3 на час виконання повноважень члена ВККС України не вжив дій щодо зупинення адвокатської діяльності, а ОСОБА_2 не підтвердив в належний спосіб потрібний стаж професійної діяльності. З цих міркувань вважає, що склад ВККС України був сформований із порушенням закону, а ухвалені нею, як колегіальним органом, рішення не можна вважати легітимними. Така ситуація, як зазначає представник позивача, ставить під сумнів законність процедури призначення суддів Верховного Суду, у якій брали участь члени ВККС України ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Розв`язуючи правові питання, яких стосується заява про відвід судді, Суд керується такими міркуваннями.

Представник позивача як на підставу для відводу судді Бившевої Л.І. покликається на норми статті 36 КАС України.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу у разі, якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи.

За приписами пункту 4 частини 1 статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Отже, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість судді», а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості Суд вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема практикою Європейського суду з прав людини.

У рішенні в справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 («Bilukha v. Ukraine», заява № 33949/02) Європейський суд з прав людини з посиланням на його усталену практику вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі за текстом - Конвенція) має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до «суб`єктивного критерію» беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або небезсторонність у такій справі. Відповідно до «об`єктивного критерію» визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (§ 49).

Стосовно «суб`єктивного критерію», особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (§ 50 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України»).

Отже, принцип об`єктивності судді є обов`язковою умовою належного виконання ним своїх посадових обов`язків. Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію «розумного спостерігача». У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є необ`єктивним (з різних причин) - це дискредитує суспільну довіру до судової влади. Тому суддя повинен уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні чинники, зокрема такі як зацікавленість у розв`язанні конкретної справи. З огляду на це навіть прояви неупередженості мають значення, іншими словами, «правосуддя має не тільки здійснюватися, а мусить також демонструватись».

Стосовно «об`єктивного критерію» Європейський суд з прав людини акцентує увагу на тому, що у процесі розв`язання питання, чи є у певній справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (§ 52 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України»).

Посилання заявника на упередженість судді Бившевої Л.І., зокрема за об`єктивним критерієм, з тим мотивів, що станом на час розв`язання питання про призначення кваліфікаційного оцінювання, проведення кваліфікаційного оцінювання та надання рекомендацій на призначення на посади суддів Верховного Суду в ухваленні відповідних рішень брали участь член ВККС України ОСОБА_3, який на час виконання повноважень члена ВККС України не зупинив адвокатську діяльність, та член ВККС України ОСОБА_2, що не підтвердив в належний спосіб потрібний стаж професійної діяльності, не ґрунтуються на об`єктивних та належних доказах, є його припущеннями та суб`єктивною оцінкою відповідних обставин.

Також у заяві про відвід не наведено жодного факту прояву суддею поведінки, яка б свідчила про її упередженість чи небезсторонність у цій справі.

Тому аргументи, якими представник позивача мотивує заяву про відвід судді Бившевої Л.І., не викликають обґрунтованих сумнівів у об`єктивності вказаної судді, оскільки немає жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості цієї судді як з погляду «суб`єктивного критерію», так і з погляду «об`єктивного критерію», яким керується у своїй процесуальній діяльності Європейський суд з прав людини.

Інших підстав, визначених статтею 36 чи статтею 37 КАС України, які б свідчили про особисту упередженість судді Бившевої Л.І. або її необ`єктивність під час розгляду справи № 9901/857/18 представник позивача у своїй заяві не вказав, а суддя під час розгляду відповідної заяви таких підстав також не встановив.

За таких обставин у заяві представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кравця Ростислава Юрійовича про відвід судді Бившевої Л.І. від участі у розгляді цієї справи треба відмовити.

Керуючись статтями 36, 39, 40, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у заяві адвоката Кравця Ростислава Юрійовича, який є представником ОСОБА_1 , про відвід судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Бившевої Л.І. у справі № 9901/857/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, є остаточною та не оскаржується.

Суддя А.А. Єзеров