Справа № 520/11006/18
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2019-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

13 вересня 2019 р. Справа № 520/11006/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі Головуючого судді - Супруна Ю.О., розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду м. Харкова адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Управління соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області (64701, Харківська область, м. Барвінкове, вул. Освіти, 17, ) про визнання протиправними дій та зобов`язати вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

04 грудня 2018 року ОСОБА_1 (надалі за текстом ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Управління соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області (надалі за текстом - УСЗН Барвінківської РДА Харківської області, відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області щодо призначення та виплати ОСОБА_1 грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування мого легкового автомобіля всупереч вимог Порядку виплати грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 року № 228, починаючи з 2017 року, тобто меншому розмірі, ніж 22 відсотки прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, у розрахунку на місяць;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області донарахувати та виплачувати ОСОБА_1 за Постановою колегії суддів Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2017 року у справі №611/26/17 грошову компенсацію на бензин, ремонт і технічне обслуговування мого легкового автомобіля відповідно до вимог Порядку виплати грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 року №228, починаючи з 2017 року у розмірі відповідно 22 відсотки прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, у розрахунку на місяць.

Крім того, позивач просить суд зобов`язати відповідача відповідно до ст. 382 КАС України подати у 15-денний строк після набрання чинності рішення звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 10.12.2018 року відкрито спрощене позовне провадження згідно з положеннями п. 1 ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 257 КАС України, якими унормовано, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

В подальшому, ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 22.01.2019 року закрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області про визнання протиправними дій та зобов`язати вчинити певні дії.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено. Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 22.01.2019 року по справі № 520/11006/18 скасовано. Справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дій передано до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

16.05.2019 року згідно супровідного листа № 520/11006/18/3358/19 дану справу було передано до Харківського окружного адміністративного суду, для подальшого розгляду справи.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 520/11006/18 розподілено на суддю Супрун Ю.О..

Ухвалою судді Харківського окружного адміністративного суду від 30.05.2019 року прийнято адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області про визнання протиправними дій та зобов`язати вчинити певні дії та здійснено перехід до стадії підготовчого провадження справу № 520/11006/18.

Ухвалою судді Харківського окружного адміністративного суду від 27.06.2019 року зокрема продовжено з 29.07.2019 року, строк підготовчого провадження у даній справі на тридцять днів.

Ухвалою судді Харківського окружного адміністративного суду від 15.08.2019 року закрито підготовче провадження у справі № 520/11006/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області про визнання протиправними дій та зобов`язати вчинити певні дії та призначено справу до судового розгляду по суті.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що у січні 2017 року він звернувся в суд з позовом до Управління соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області, в якому просив: визнати неправомірною відмову відповідача, йому, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, який має право на забезпечення автомобілем, але не одержав його і користується автомобілем, придбаним за власні кошти, у наданні гарантованих державою компенсацій та пільг: компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування його легкового автомобіля, який є у його користуванні, марки Volkswagen Polo; зобов`язати Управління соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області здійснити необхідні дії відповідно до вимог ст.ст. 19, 46 Конституції України, п.13 ч.1 ст.20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Порядку виплати грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 p. № 228, а саме: призначити та виплачувати йому компенсацію на бензин, ремонт і технічне обслуговування легкового автомобіля, який є у нього в користуванні марки Volkswagen Polo, придбаного за власні кошти. Постановою Барвінківського районного суду Харківської області від 08.02.2017 року у справі №611/26/17 в задоволенні позову відмовлено. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.03.2017 року, скасовано рішення суду першої інстанції прийнято нову постанову, якою адміністративний позов задоволено. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13 липня 2017 року касаційну скаргу Управління соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області у справі №611/26/17 відхиллено, а постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.03.2017 року залишено без змін. Позивач зазначає, що постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 22.05.2017 року відкрите виконавче провадження №53903014 за виконавчим листом №611/26/17, виданим Барвінківським районним судом Харківської області від 26.04.2017 року. У вересні 2017 року, за весь поточний рік, відповідач виплатив компенсацію на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля, розмір якої не відповідає постанові Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2017 року. Всупереч п.2 та п.5 Порядку виплати грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та транспортне обслуговування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 року № 228, виплата компенсації здійснена на підставі листа Міністерства соціальної політики України від 28 жовтня 2013 року щодо роз`яснення порядку застосування п.2 вищевказаної постанови, у сумі 285 грн., за 2017 рік, 310,02 грн., за 2018 рік.

Враховуючи вищевикладене, позивач з такими діями відповідача не погоджується, вважає їх протиправними, у зв`язку з чим звернувся до суду із даним позовом.

В судове засідання позивач не прибув, про дату, час та місце розгляду адміністративної справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. При цьому, позивачем в прохальній частині позову викладено клопотання, в якому зокрема просив суд розгляд справи провести без участі останнього.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами адміністративної справи. Відповідачем у відзиві на позовну заяву від 14.06.2019 року за вх.№01-26/36125/19 в прохальній частині викладено клопотання, в якому просив суд розгляд справи провести без участі останнього.

Суд зазначає, що п. 1 ч. 3 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі за текстом КАС України) якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З урахуванням положень ст.ст.4, 229 КАС України суд приходить до висновку про наявність беззаперечних підстав для розгляду адміністративної справи в порядку письмового провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, представником відповідача 20.12.2018 року та 14.06.2019 року надав до суду заперечення на позов та відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що розрахунок грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля здійснено відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 14.02.2007 року №228, листа Міністерства соціальної політики України від 28.10.2013 року №2249/19/93-13 та листа Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації від 24.12.2013 року №04-46/06/9316. Кошти на виплату компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля ОСОБА_1 виплачено за 2017, 2018 роки в повному обсязі, за 2019 рік отримав за перше півріччя. Крім того, ухвалою судді Вищого адміністративного суду України від 28.11.2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Барвінківського районного суду Харківської області від 27 вересня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2017 року.

Враховуючи вищевикладене, просив суд відмовити в задоволені позову, оскільки УСЗН Барвінківської РДА Харківської області діяв в межах своїх повноважень, визначених законами України та іншими нормативно-правовими актами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 віднесений до І категорії осіб, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, про що свідчить копія посвідчення серії НОМЕР_2 від 03.03.1993 р., та є інвалідом ІІ групи і має пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, що підтверджено копією посвідчення серії НОМЕР_3 (а.с.53), та на підставі пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок виплати та розміри грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування» від 14 лютого 2007 року № 228 отримує грошову компенсацію на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля.

Судом встановлено, що рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 08.02.2017р. по справі № 611/26/17 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.03.2017 року по справі №611/26/17 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, постанову Барвінківського районного суду Харківської області від 08.02.2017р. по справі № 611/26/17 скасовано. Прийнято нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано неправомірною відмову Управління соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області щодо не проведення ОСОБА_1 в призначенні грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля, відповідно до вимог Порядку виплати грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 року №228 та зобов`язано Управління соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області призначити та виплачувати ОСОБА_1 грошову компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів відповідно до вимог Порядку виплати грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 року №228, починаючи з 2017 року.

Постановою Барвінківського районного суду Харківської області від 27.09.2017 року по справі № 611/26/17, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.11.2017 року, відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання постанови суду.

Ухвалою судді Вищого адміністративного суду України від 28.11.2017 року (К/800/39406/17) відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Барвінківського районного суду Харківської області від 27 вересня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2017 року.

На виконання Постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.03.2017 року відповідачем здійснено призначення та виплату позивачу грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів відповідно до вимог Порядку № 228, починаючи з 2017 року, проте, на думку ОСОБА_1 , у меншому розмірі ніж йому належить.

Не погоджуюсь із вказаними діями відповідача, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Частиною 4 ст. 78 КАС України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними приписами норм чинного законодавства.

Основні засади створення правових, соціально-економічних, організаційних умов для усунення або компенсації наслідків, спричинених стійким порушенням здоров`я організму, функціонування системи підтримання інвалідами фізичного, психічного, соціального благополуччя, сприяння їм у досягненні соціальної та матеріальної незалежності визначає Закон України «Про реабілітацію інвалідів в Україні».

Відповідно до частин першої, шостої статті 28 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» грошові компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування спеціального автотранспорту та на транспортне обслуговування виплачуються інвалідам, на дітей-інвалідів, які відповідно до законодавства мають право на забезпечення спеціальним автотранспортом.

Порядок виплати і розміри грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України № 228 від 14.02.2007 року грошові компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів виплачуються інвалідам, законним представникам дітей-інвалідів, що мають автомобілі та мотоколяски, - у розмірі відповідно 22 відсотки та 16 відсотків прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, з розрахунку на місяць, на транспортне обслуговування - у розмірі 29 відсотків прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, у розрахунку на місяць.

Згідно із пунктом 5 зазначеного Порядку виплати та розміри грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування компенсації виплачуються рівними частинами двічі на рік - у березні за перше та у вересні за друге півріччя поточного року з дня їх призначення.

Зокрема, положення пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 14.02.2007 №228 та пункту 5 Порядку треба розуміти так, що 22 або 16 % прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, є сумою, яка належить до сплати за кожен місяць відповідного півріччя, що виплачується двічі на рік рівними частинами.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність, у розрахунку на місяць у 2017 році становив: 1 січня 2017 року - 1247 гривень, з 1 травня - 1312 гривень, з 1 грудня - 1373 гривні.

Згідно з ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність, у розрахунку на місяць у 2018 році становив: з 1 січня 2018 року - 1373 гривні, з 1 липня - 1435 гривень, з 1 грудня - 1497 гривень.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність, у розрахунку на місяць у 2019 році становив: з 1 січня 2019 року - 1497 гривень, з 1 липня - 1564 гривні, з 1 грудня - 1638 гривень.

Таким чином, наведене нормативне регулювання дає підстави стверджувати, що розмір грошової компенсації на транспортне обслуговування, показники, за якими вона визначається, порядок та періодичність її виплати точно встановлені законодавством, яке не передбачає компетенції центрального органу виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, забезпечує формування та реалізацію здійснення державного нагляду та контролю за додержанням вимог законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб, давати роз`яснення з питань визначення розміру грошової компенсації на транспортне обслуговування, що виплачуються особам з інвалідністю, законним представникам дітей з інвалідністю, які перебувають на обліку для одержання автомобілів, а також які мають право на забезпечення автомобілями і за власним бажанням відмовилися від їх одержання і бажають отримувати грошову компенсацію чи які не одержали автомобілі у зв`язку з протипоказаннями для їх керування.

Показники і параметр розміру грошової компенсації у нормативному акті виписані достатньо чітко і однозначно для того, щоб визначити і виплати конкретну суму цього платежу.

Зокрема, положення пункту 2 Постанови № 228 та пункту 5 Порядку треба розуміти так, що 22 відсотків прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, є сумою, яка належить до сплати за кожен місяць відповідного півріччя, що виплачується двічі на рік рівними частинами.

Лист Міністерства соціальної політики України від 28.10.2013 №2249/19/93-13, на який посилаються органи соціального захисту населення при обчисленні грошової компенсації на транспортне обслуговування, що виплачується, зокрема особам з інвалідністю, не є нормативно-правовим актом, носить рекомендаційний характер, а тому не підлягає застосуванню при визначенні розміру зазначеної виплати.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.10.2018 у справі №550/196/16-а, а також від 03.10.2018 у справі № 524/7830/16-ц, та враховуються судом при вирішення даного спору в силу вимог частини п`ятої статті 242 КАС України.

Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України зазначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Разом з цим, суд зазначає, що лист Міністерства соціальної політики України від 28.10.2013 року за №2249/19/93-13 не є джерелом законодавства, а отже при вирішенні даного спору суд керується лише постановою Кабінету Міністрів України № 228 від 14.02.2007 року.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

За приписами ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій.

З урахуванням встановлених фактів, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Стосовно заявленого позивачем клопотання про зобов`язання відповідача відповідно до ст. 382 КАС України подати у 15-денний строк після набрання чинності рішення звіт про виконання судового рішення суд зазначає наступне.

Згідно з приписами частин 1 та 2 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З огляду на обставини того, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду, а також приписи статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України щодо обов`язковості судових рішень та відсутності об`єктивних обставин щодо невиконання судового рішення з боку відповідача, суд не вбачає підстав для зобов`язання відповідача подати у 15-денний строк після набрання чинності рішення звіт про виконання судового рішення.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Питання про розподіл судових витрат у зв`язку із звільненням позивача від сплати судового збору не вирішується.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 139, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Управління соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області (64701, Харківська область, м. Барвінкове, вул. Освіти, 17, ) про визнання протиправними дій та зобов`язати вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області (64701, Харківська область, м. Барвінкове, вул. Освіти, 17, ) щодо призначення та виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) легкового автомобіля всупереч вимог Порядку виплати грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 року № 228, починаючи з 2017 року, тобто меншому розмірі, ніж 22 відсотки прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, у розрахунку на місяць.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області (64701, Харківська область, м. Барвінкове, вул. Освіти, 17, ) донарахувати та виплачувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) за Постановою колегії суддів Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2017 року у справі №611/26/17 грошову компенсацію на бензин, ремонт і технічне обслуговування ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) легкового автомобіля відповідно до вимог Порядку виплати грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 року №228, починаючи з 2017 року у розмірі відповідно 22 відсотки прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, у розрахунку на місяць.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення виготовлено та підписано 13 вересня 2019 року.

Суддя Ю.О. Супрун