Справа № 200/8223/19-а
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2019-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2019 р. Справа№200/8223/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення № 34 від 02.11.2018 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах список № 1, зобов`язання зарахувати період роботи з 01.06.2009 року по 28.02.2017 року до пільгового стажу роботи за списком № 1 згідно ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення», зобов`язання призначити та виплатити пенсію на пільгових умовах за списком № 1 згідно ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення», починаючи з 19.04.2018 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 19.04.2018 року звернувся до відповідача з заявою № 2122 про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення» з доданими до неї документами.

Рішенням Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 02.11.2018 року позивачу було відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах, оскільки, заявником не надано довідки з підприємства «Макіївський металургійний комбінат» яке перереєструвалося в м. Маріуполь, що уточнює пільговий характер роботи за період з 01.04.2005 року по 31.01.2009 року та «Макіївкокс» яке перереєструвалося в м. Покровськ з 01.06.2009 року по 28.02.2017 року, тому довідка про уточнюючий характер роботи на «Макіївкокс» відповідачем не визнано.

Відтак, страховий стаж ОСОБА_1 на думку відповідача є недостатнім для призначення пенсії на пільгових умовах за списком № 1.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 02 липня 2019 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 липня 2019 року продовжено строк для усунення недоліків адміністративного позову.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19 липня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 30 липня 2019 року.

30 липня 2019 року розгляд справи відкладено на 11 вересня 2019 року.

Представник позивача ОСОБА_2 до суду з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі, просив задовольнити позовні вимогу (а.с. 46).

Представник відповідача Давиденко В . М. до суду з`явилася.

Відповідачем надано письмовий відзив від 09.08.2019 року № 19852/13 (а.с. 38-40). В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що 19.04.2019 року позивач звернувся в управління з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах згідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення» і додав до заяви копії документів.

Рішенням № 34 від 02.11.2018 року відповідач відмовив у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки позивачем при зверненні до управління з заявою не надано довідки з підприємства «Макіївський металургійний комбінат» яке перереєструвалося в м. Маріуполь, що уточнює пільговий характер роботи за період з 01.04.2005 року по 31.01.2009 року та «Макіївкокс» яке перереєструвалося в м. Покровськ з 01.06.2009 року по 28.02.2017 року.

Зазначає, що згідно з Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 №637 за відсутності у трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників за встановленою формою згідно додатку 5 до Порядку.

Таким чином, на думку відповідача, пільговий стаж ОСОБА_1 станом на дату звернення за списком № 2 складає - 4 роки 2 місяці 0 днів, за списком № 1 складає - 0 років 0 місяців 0 днів, що не дає право для призначення пенсії на пільгових умовах.

З зазначених причин відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до положень статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України даний предмет спору віднесено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача у відповідності до норм законодавства повідомлено про наявність позову щодо визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 є громадянином України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_1 (а.с. 8-9). Згідно паспортних даних позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки внутрішньо переміщеної особи від 07.07.2017 року № позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 10).

Судом встановлено та сторонами не заперечується, що позивач 19.04.2018 року звернувся до відповідача з заявою № 2122 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення», надавши необхідні документи (а.с. 41-42).

Рішенням відповідача № 34 від 02.11.2018 року позивачеві відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з ненаданням довідки з підприємства «Макіївський металургійний комбінат» яке перереєструвалося в м. Маріуполь, що уточнює пільговий характер роботи за період з 01.04.2005 року по 31.01.2009 року та «Макіївкокс» яке перереєструвалося в м. Покровськ з 01.06.2009 року по 28.02.2017 року, тому відповідач вважає, що у позивача недостатньо необхідного пільгового стажу для призначення пенсії (а.с. 20).

Відповідно до вказаного рішення, відповідачем до пільгового стажу не зараховано період роботи з 01.04.2005 року по 31.01.2009 року на підприємстві «Макіївський металургійний комбінат» та з 01.06.2009 року по 28.02.2017 року на підприємстві ПрАТ «Макіївкокс».

Разом з тим, у трудовій книжці позивача НОМЕР_2 (а.с. 11-14) по спірним періодам наявні наступні записи:

- 01.04.2005 року прийнятий за переводом на ЗАТ «Макіївський металургійний завод» машиністом екскаватора на шлакових відвалах;

- 20.01.2009 року звільнений з займаної посади за угодою сторін ЗАТ «Макіївський металургійний завод»;

- 26.01.2009 року прийнятий на ЗАТ «Макіївський металургійний завод» машиністом екскаватора на шлакових відвалах;

- 27.01.2009 року звільнений з ЗАТ «Макіївський металургійний завод» у зв`язку з закінченням трудового договору;

- 01.06.2009 року прийнятий на ЗАТ «Макіївкокс» машиністом насосних установок;

- 04.02.2010 року переведений апаратником перегонки;

- ЗАТ «Макіївкокс» перейменовано в ПрАТ «Макіївкокс»;

- 28.02.2017 року звільнений з ПрАТ «Макіївкокс» за власним бажанням.

Позивач просить зарахувати до пільгового стажу період роботи на ЗАТ (потім ПрАТ) «Макіївкокс» з 01.06.2009 року по 28.02.2017 року.

Тобто, по спірному періоду, який не врахованим до пільгового стажу позивача, є належним чином вчинений запис у трудовій книжці ОСОБА_1 .

Отже, спірним питання даної справи є неврахування до пільгового стажу працівника часу роботи на підприємстві у зв`язку з не підтвердженням даних про пільговий характер роботи уточнюючою довідкою та довідками, які підтверджують, що ЗАТ ПрАТ «Макіївкокс» перереєструвалося в м. Покровськ, а фактично - чи може право працівника на пільговий стаж ставитися у залежність від неправомірних дій роботодавця щодо не вчинення ним відповідних дій.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 2 Перехідних положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно з вимогами ст. 14 цього ж Закону працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За приписами ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМУ від 12.08.1993 № 637 встановлено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників.

Суд зазначає, що вищевказаний Порядок, як вбачається з його назви та змісту, поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до пункту 3 Порядку, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Таким чином, довідка уточнюючого характеру чи наказ про атестацію робочих місць може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка чи відповідні записи у трудовій книжці. Крім того, після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж в період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці. При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено Законом України «Про пенсійне забезпечення» (статті 13,62), і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Суд зауважує, що в трудовій книжці позивача належно відображено спірний період роботи позивача за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на звернення до Пенсійного фонду за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах.

Крім того, в матеріалах справи наявна довідка ПрАТ «Макіївкокс» від 21.02.2017 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (а.с. 18). Згідно вказаної довідки ОСОБА_1 працював повний робочий день на ПрАТ «Макіївкокс» у період з 01.06.2009 року по 28.02.2017 року на посаді машиніста насосних установок смолоперегінного цеху, яка віднесена до списку № 1.

Відповідно до вимог частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відмова у зарахуванні до пільгового стажу ОСОБА_1 не прийнятого відповідачем спірного періоду роботи позивача з 01.06.2009 року по 28.02.2017 року за професіями віднесених до списку № 1 в ПрАТ (ЗАТ) «Макіївкокс» є протиправною і цей період має бути зарахований до пільгового стажу позивача.

Позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача призначити пенсію за віком не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд України має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

За таких обставин, суд вважає, що в даному випадку, суд не може підміняти Пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з призначення пенсій громадянам.

Належним способом захисту буде зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним судом у постанові від 10 квітня 2018 року по справі №348/2160/15-а.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не наведено належного обґрунтування правомірності прийнятого рішення, тому рішення відповідача від 02.11.2018 року № 34 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах є неправомірним і підлягає скасуванню.

Прийнявши неправомірне рішення, відповідач діяв поза межами статті 19 Конституції України та законів України, не визнавши право позивача на отримання пенсії, що призвело до його порушення, а тому воно підлягає захисту судом.

З зазначених причин, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення № 34 від 02.11.2018 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах список № 1, зобов`язання зарахувати період роботи з 01.06.2009 року по 28.02.2017 року до пільгового стажу роботи за списком № 1 згідно ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення», зобов`язання призначити та виплатити пенсію на пільгових умовах за списком № 1 згідно ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення», починаючи з 19.04.2018 року підлягають частковому задоволенню.

За вимогами ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Згідно частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

З огляду на викладене, на підставі положень Конституції України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року, ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце реєстрації відповідно паспорта громадянина України: АДРЕСА_3 ; місце фактичного проживання/перебування згідно довідки від 07.07.2017р. № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 84500, Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, 35, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 34 від 02.12.2018 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах список № 1.

Зобов`язати Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.04.2018 року № 2122 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п.1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зарахувавши до пільгового стажу період роботи з 01.06.2009 року по 28.02.2017 року на посадах, які дають право на призначення пенсії за списком № 1 в ПрАТ (ЗАТ) «Макіївкокс».

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати з судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 16 вересня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Л.Б. Голубова