Справа № 635/6052/19
Суддя: Панас Н. Л.
Дата ухвалення: 2019-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №635/6052/19
Провадження №2-а/635/161/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Панас Н.Л.,

при секретарі Крилєвській І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у с.Покотилівка в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , до поліцейського взводу №2 роти №6 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта Яковенка Івана Віталійовича, службова адреса: 61033, м.Харків вул.Шевченка, 315 «а» про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до поліцейського взводу №2 роти №6 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта Яковенка І.В. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обгрунтування позову зазначив, що 02 серпня 2019 року відповідачем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 639128 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладання штрафу у розмірі 425 грн.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, 02 серпня 2019 року о 08 годині 30 хвилин позивач, керуючи автомобілем BMV 520, державний номерний знак НОМЕР_2 , здійснив проїзд перехресття вулиць Валер`яновської та Голберівської у місті Харкові на заборонений, червоний, сигнал світлофору, чим порушив вимоги п.8.7.3 «е» ПДР України.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню. Зазначає, що здійснював поворот ліворуч із дотриманням усіх вимог Правил дорожнього руху. Відповідач порушив процедуру розгляду справи, а саме - не роз`яснив йому права та обов`язки, йому не було оголошено про розгляд справи на місці зупинки, відповідач не надав можливості звернутися за правовою допомогою, не надав йому можливості ознайомитись з матеріалами справи, йому не було роз`яснено право на оскарження постанови, та порядок її оскарження. Крім того зазначає, що відповідач не надав жодних належних та допустимих доказів щодо вчинення ним правопорушення. Вважає, що постанова за формою та змістом не відповідає вимогам, встановленим законом.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 09 серпня 2019 року позов було прийнято до провадження і призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачеві встановлено строк для подання відзиву на позов.

Згідно з розпискою про отримання поштового повідомлення, 14 серпня 2019 року відповідач отримав копію ухвали суду про відкриття провадження в справі, копію позовної заяви з додатками. Відзив на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надійшов.

Положеннями ч.5 ст.262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що 02 серпня 2019 року поліцейським взводу №2 роти №6 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції молодшим лейтенантом Яковенком І.В. була складена постанова серії ДП18 №639128 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення штрафу у розмірі 425 грн., в якій зазначено, що 02 серпня 2019 року о 08 годині 30 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем BMV 520, державний номерний знак НОМЕР_2 , здійснив проїзд перехресття вулиць Валер`яновської та Голберівської у місті Харкові на заборонений, червоний, сигнал світлофору, чим порушив вимоги п.8.7.3 «е» ПДР України, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КпАП України.

Згідно з п.8.7.3 «е» ПДР України сигнали світлофора мають такі значення: червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Положеннями ч.2 ст.122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за проїзд на заборонений сигнал світлофора.

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (ПДР України). Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Позивач заперечує обставини вчинення ним адміністративного правопорушення, викладені в оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення, стверджуючи, що не порушував вимог ПДР України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП.

У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Такими обставинами у справах про накладення адміністративних стягнень є, зокрема, докази вчинення особою адміністративного правопорушення.

Суд наголошує на тому, що перевірці у такому випадку підлягають дії суб`єкта владних повноважень саме під час прийняття рішення та врахування ним усіх обставин також саме на час прийняття рішення.

Підтвердження наявності таких обставин на час прийняття рішення зазвичай закріплене у відповідних процедурах, що регламентовані законними та підзаконними актами, дотримання яких і дія у межах яких є обов`язком суб`єкта владних повноважень згідно зі ст.19 Конституції України.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, зокрема, відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснення свідків, фото-, відеофіксації на підтвердження порушення позивачем правил дорожнього руху тощо.

Дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку поліцейським патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин, вказаних в оскаржуваній постанові.

Будь-яких належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, відповідачем до суду не надано.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, яка притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем в порушення вимог ст.77 КАС України не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

Так, статтею 286 встановлено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Частиною 3 статті 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи, що відповідачем не доведена правомірність винесення оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому вважає за необхідне постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії серії ДП18 №639128 від 02 серпня 2019 року щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП України та накладення штрафу скасувати, закривши провадження по справі.

Тому позов підлягає задоволенню, а провадження в адміністративній справі на підставі п.1 ст.247КУпАП закриттю.

У відповідності з вимогами ст.139 КАС України, судові витрати суд відносить за рахунок держави.

На підставі викладеного, ст.19 Конституції України, ч.2 ст.122 КУпАП, керуючись ст.ст.6, 8, 9, 72, 77, 139, 242, 243-246, 286 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 до поліцейського взводу №2 роти №6 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта Яковенка Івана Віталійовича, службова адреса: 61033, м.Харків вул.Шевченка, 315 «а» про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 639128 від 02 серпня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Справу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів зі дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення виготовлено 11 вересня 2019 року.

Суддя Н.Л. Панас