Справа № 500/2068/19
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань забезпечення адміністративного позову

Справа № 500/2068/19

13 вересня 2019 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складії судді Дерех Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Тернополі заяву представника Монастириської міської ради Тернопільської області про забезпечення позову Монастириської міської ради Тернопільської області до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

12.09.2019 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Монастириської міської ради Тернопільської області з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області , в якій просить визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 19.02.2019 року №90/0/7-19 в частині включення земельної ділянки (кадастровий номер :02:001:0347) у перелік земельних ділянок, виставлених на торги, зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області передати земельну ділянку (кадастровий номер :02:001:0347) у комунальну власність Монастириської об`єднаної територіальної громади.

Станом на 13 вересня 2019 року провадження за даним позовом не відкрито.

Разом з позовною заявою представник Монастириської міської ради Тернопільської області подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом заборони Головному управлінню Держгеокадастру у Тернопільській області до вирішення по суті справи за позовом Монастириської міської ради Тернопільської області: - проводити земельні торги (аукціон) по земельній ділянці (кадастровий номер :02:001:0347), вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки (кадастровий номер :02:001:0347).

В обґрунтування поданої заяви представник Монастириської міської ради зазначив наступне. Згідно інформації, отриманої з офіційного сайту Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області земельну ділянку (кадастровий номер :02:001:0347), яка знаходиться на території Монастириської об`єднаної територіальної громади, виставлено на земельні торги які призначені на 09:00 год. 17.09.2019 року (реєстраційний номер лота 38720). На думку заявника, продається право оренди на земельну ділянку без погодження Монастириською міською радою, чим порушено вимоги Розпорядження Кабінету Міністрів України №60-р від 31.08.2018 року та частини другої ст.19 Конституції України. Заявник вважає, що після проведення Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області земельних торгів 17.09.2019 року істотно ускладниться виконання рішення суду по справі за позовом Монастириської міської ради (у раз задоволення такого позову), ефективний захист і поновлення порушених прав та інтересів міської ради, за захистом яких вона звернулася до суду, що надає право міській раді звернутися до суду.

Крім того, в заяві про забезпечення позову заявником зазначено клопотання про розгляд даної заяви за участі представника Монастириської міської ради Тернопільської області без зазначення підстав такого розгляду.

Однак, вирішуючи подане клопотання, суддя зазначає, що у відповідності до частин другої та третьої ст.154 КАС України, суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову.

У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

Таким чином розгляд заяви про забезпечення позову за участі заявника є правом суду, а не обов`язком суду.

Крім того, у даному випадку, заявником надано достатньо пояснень та доказів для розгляду заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Заява про забезпечення позову відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Приписами частини першої статті 150 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до частини другої статті 150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

З наведеного слідує, що загальною вимогою для розгляду і вирішення питання про забезпечення позову за ініціативою позивача є наявність відповідних підстав.

Суд зазначає, що за своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту.

Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Тобто, забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа або до якого має бути поданий позов, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Згідно із частиною четвертою статті 150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Таким чином, статтею 150 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити її.

У відповідності до частини першої статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено шляхом: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно - правового акта, забороною відповідачу вчиняти певні дії, встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії, забороною іншим особам вчинити дії, що стосуються предмета позову, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Водночас, відповідно до частини другої статті 151 КАС України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Із системного аналізу вимог наведених статей вбачається, що заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим позовним вимогам, безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявників щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06 березня 2008 року "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ" зазначено, що суд, при розгляді заяв про забезпечення позову має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Також суд має враховувати співмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Однак, заявником не подано до суду належних, достатніх та допустимих доказів, що підтверджували б той факт, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися, чи протиправності дій відповідача та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією чи бездіяльністю.

Суддя зазначає, що необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

При цьому, забезпечення позову шляхом заборони вчинення будь-яких дій щодо земельної ділянки (кадастровий номер :02:001:0347), на думку суду, фактично вирішить спір по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що заява представника Монастириської міської ради Тернопільської області про забезпечення позову є необґрунтованою та безпідставною, а тому до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 150-154,156,241,243,248 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про забезпечення позову Монастириської міської ради Тернопільської області до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складено 13 вересня 2019 року.

Копію ухвали надіслати Монастириській міській раді Тернопільської області, Головному управлінню Держгеокадастру.

Суддя Дерех Н.В.

копія вірна

Суддя Дерех Н.В.