Справа № 528/624/19
Суддя: Шевченко В. М.
Дата ухвалення: 2019-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Гребінківський районний суд Полтавської області _________________________________________________________________
Справа № 528/624/19
Провадження № 2-а/528/9/19
РІШЕННЯ

Іменем України

12.09.2019 м. Гребінка

Гребінківський районний суд Полтавської області у складі:

судді Шевченко В.М.,

за участю секретаря судового засідання Кузуб В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні Гребінківського районного суду Полтавської області

адміністративну справу № 528/624/19

за позовом ОСОБА_1 ,

до інспектора роти № 6 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Харківській області лейтенанта поліції Сухова Дмитра Петровича,

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

учасники справи - не з`явились,

УСТАНОВИВ:

11.07.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку адміністративного судочинства із позовом до інспектора роти № 6 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Харківській області лейтенанта поліції Сухова Д.П. про скасування постанови про адміністративне правопорушення, в якому просить суд скасувати постанову від 05.07.2019 серії ЕАВ №1295117. Цей позов мотивує тим, що 05.07.2019 інспектором роти № 6 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Харківській області лейтенантом поліції Суховим Д.П. відносно ОСОБА_1 було винесено постанову, згідно з якою водій, керуючи напівпричепом, перевозив комбайн, ширина якого перевищує 2.6 без спеціального узгодження з органами Національної поліції, чим порушив п. 22.5 ПДР, на позивача було накладено стягнення у розмірі 510 грн 00 коп за ст. 132-1 КУпАП. ОСОБА_1 вважає винесену постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки дії поліцейського при її винесенні є протиправними.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак подав суду заяву в якій просить справу розглянути у його відсутність.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, будь-яких заяв щодо предмета спору суду не надав.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, а також доказів, які були досліджені в судовому засіданні, прийшов таких висновків.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 33 Закону України від 8 вересня 2005 року № 2862-IV «Про автомобільні дороги» (далі - Закон № 2862-IV) передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Статтею 48 Закону N 2344-III встановлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи на підставі яких виконуються вантажні перевезення.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Процедура здійснення габаритно-вагового контролю регламентується Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 (далі - Порядок № 879).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотриманий визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів; попередній габаритно-ваговий контроль - це визначення параметрів великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу для встановлення наявності перевищення нормативів на стаціонарних пунктах; точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті.

Вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології (підпункт 2 пункту 2 Порядку № 879).

Згідно із пунктом 12 Порядку № 879 вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

У пункті 13 цього Порядку № 879 зазначено, що під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» (далі Постанова КМУ № 30) транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306(далі Правила дорожнього руху).

Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху (пункт 3 Постанови КМУ № 30).

Відповідно до 22.5 Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Як роз`яснено у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів (абз. 4 п. 24 Постанови).

У оскаржуваній постанові у розділі 9 «До постанови додаються», поліцейським ніяких даних не зазначено, що вказує на відсутність жодних доказів, на підставі яких посадовою особою винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.

Згідно із статтею 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та ін.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права чи свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Судом встановлено про відсутність доказів, які б містили дані щодо дотримання поліцейським процедури, яка передує винесенню постанови про накладення штрафу за ст. 132-1 КУпПАП, зокрема Порядку № 879 при здійсненні поліцейським габаритно-вагового контролю, відсутні дані щодо самого вимірювального обладнання, щодо наявності відповідного свідоцтва, чи перебував цей засіб у справному стані тощо.

На підтвердження вчинення позивачем правопорушення у сфері забезпечення правил дорожнього руху відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів, що свідчить про відсутність доказів на підтвердження наявності в діях позивача порушення Правил дорожнього руху і відповідно наявності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Частиною 3 ст. 283 КУпАП визначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, будь-які докази, що свідчили б про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпПАП, у матеріалах справи відсутні.

Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від 26.04.2018 у справі № 338/1/17.

Згідно із п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного вище, за відсутності доказів щодо належного фіксування правопорушення, суд прийшов висновку про правомірність заявлених позовних вимог щодо скасування постанови поліцейського про накладення штрафу та закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 132-1, 251, 253, 258, 268, 280, 283, Кодексу України про адміністративні правопорушення, ч. 2 ст. 9, ст.ст. 241-246, 250, 271-272, 286, 293-295, пп. 15 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 6 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Харківській області лейтенанта поліції Сухова Дмитра Петровича про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення інспектора роти № 6 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Харківській області лейтенанта поліції Сухова Дмитра Петровича від 05.07.2019 серія ЕАВ № 1295117 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Копії рішення суду негайно надіслати сторонам.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Гребінківський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі його оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Інформацію стосовно справи, що розглядається, можна отримати за адресою: м. Гребінка, вул. Я. Мудрого, 4, та на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud1605.

Повний текст судового рішення складено 12.09.2019.

Суддя В. Шевченко