Справа № 826/827/17
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2019-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

05 вересня 2019 року № 826/827/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Катющенка В.П., за участю секретаря судового засідання Рябого І.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "ТЕМП-3000"
до про Офісу великих платників податків ДФС визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

за участю:

від позивача - Галя Є.С.;

від відповідача - Бабинець М.В., Шкварун О.А.

В С Т А Н О В И В:

29.12.2016 до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "ТЕМП-3000" (далі - ТОВ "НВП "ТЕМП-3000") з позовом до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 14.09.2016 № про застосування штрафу в сумі 365400,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що сам по собі факт наявності держави (території) контрагентів у переліку держав не має значення для віднесення операції до контрольованої у розумінні Податкового кодексу України, оскільки статті 39 Податкового кодексу України безпосередньо пов`язує віднесення господарської операції до контрольованої з тим, що такі операції здійснюються платниками податків з пов`язаними особами - нерезидентами, які відповідають критеріям, установленим підпунктом 39.2.12 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України та не відносить до таких операцій лише сам факт операції з нерезидентами, держави яких віднесені до вказаного переліку. Відповідно до листів від контрагентів Hercules Armor Co Ltd від 22.06.2016 та Paul Reinhart Ag від 21.06.2016 дані компанії не є пов`язаними особами з ТОВ "НВП "ТЕМП-3000". Таким чином, вважає, що у позивача відсутній обов`язок подавати звіт про контрольовані операції у перевіреному періоді. Крім того, звертає увагу, що контролюючим органом не витребовувалось у позивача жодних документів, тому висновки акта перевірки, на переконання позивача, є власною думкою посадової особи контролюючого органу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.01.2017 відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

06.04.2017 представник відповідача Баталова О.М. подала до суду заперечення на адміністративний позов, за змістом якого просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Пояснила, що перевірка проведена контролюючим органом з дотриманням вимог Податкового кодексу України. Також, звернула увагу, що господарські операції позивача з його контрагентами підпадають під визначення контрольованих операцій, тому податкове повідомлення-рішення є правомірним та скасуванню не підлягає.

На підставі розпорядження про повторний автоматичний розподіл від 10.05.2019 № 449 та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.05.2019 визначено суддю Катющенка В.П. для розгляду адміністративної справи № 826/827/17.

Ухвалою суду від 15.05.2019 адміністративну справу № 826/827/17 прийнято до провадження судді Катющенка В.П., призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовче судове засідання на 13.06.2019.

13.06.2019 до суду від представника позивача Галя Є.С. надійшла заява про проведення підготовчого судового засідання без його участі.

Ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати у судовому засіданні 13.06.2019, закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті у судове засідання на 05.09.2019.

Представник позивача у судовому засіданні 05.09.2019 позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити.

Представники відповідача у судовому засіданні 05.09.2019 заперечували проти позовних вимог з підстав, викладених у запереченнях та просили суд відмовити у задоволенні позову.

На підставі частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 05.09.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали справи, вислухавши пояснення представників учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

17.08.2016 посадовою особою Офісу великих платників податків ДФС проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ "НВП "ТЕМП-3000" з питання неподання звіту про контрольовані операції за 2015 рік, за результатами якої складено акт від 23.08.2016 № 1286/28-10-14-03/31778043 (а.с. 9-13).

Актом перевірки зафіксовано порушення ТОВ "НВП "ТЕМП-3000" підпункту 39.4.2 пункту 39.4 статті 39 Податкового кодексу України в частині неподання звіту про контрольовані операції за 2015 рік.

Не погодившись з висновками контролюючого органу, позивач звернувся з запереченнями.

Листом від 12.09.2016 № 3123/10/28-10-14-03-08 відповідач повідомив ТОВ "НВП "ТЕМП-3000" про залишення без змін висновків акта перевірки від 23.08.2016 № 1286/28-10-14-03/31778043 (а.с.17-19).

14.09.2016 Офісом великих платників податків ДФС прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким до ТОВ "НВП "ТЕМП-3000" застосовано штрафні санкції в сумі 365400,00 грн (а.с. 20).

Не погодившись з рішенням відповідача, позивач розпочав процедуру його адміністративного оскарження, проте, рішенням Державної фіскальної служби України від 28.11.2016 № 25578/6/99-99-11-03-01-25 скаргу ТОВ "НВП "ТЕМП-3000" залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДФС від 14.09.2016 № - без змін (а.с. 21-23).

Вважаючи протиправним рішення контролюючого органу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Насамперед, суд звертає увагу, що розмір штрафних (фінансових) санкцій не є спірним у цій справі, спірним є виключно питання щодо наявності складу податкового правопорушення як підстави прийняття спірного акта індивідуальної дії.

Так, підставою для прийняття оскаржуваного рішення став висновок відповідача про невиконання платником податку обов`язку в частині подання звіту про контрольовані операції за 2015 рік.

У свою чергу, позивач переконаний, що не має такого обов`язку, позаяк нерезиденти Hercules Armor Co Ltd та Paul Reinhart Ag не є пов`язаними з позивачем особами, відтак господарські операції не можуть вважатись контрольованими. Крім того, звертає увагу на суб`єктивність висновків акта перевірки.

Перевіряючи дотримання позивачем процедури та порядку проведення перевірки, судом з`ясовано наступне.

01.06.2016 відповідач звернувся до ТОВ "НВП "ТЕМП-3000" з запитом, у якому зазначено, що в ході проведеного аналізу зовнішньоекономічної діяльності ТОВ "НВП "ТЕМП-3000" за 2015 рік встановлено здійснення останнім контрольованих операцій з контрагентами Hercules Armor Co Ltd (Швейцарія) від 22.06.2016 та Paul Reinhart Ag (Гонконг) вартістю понад 5 млн грн, які не відображені в поданому звіті про контрольовані операції за відповідний звітний період. На підставі пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України контролюючий орган запропонував платнику податків надати пояснення та документальне підтвердження операцій (а.с. 55).

Листом від 29.06.2016 № 300 ТОВ "НВП "ТЕМП-3000" повідомило відповідача про те, не здійснював контрольованих операцій у 2015 році. Звернув увагу і на те, що контрагенти Hercules Armor Co Ltd та Paul Reinhart Ag не є пов`язаними особами-нерезидентами з ТОВ "НВП "ТЕМП-3000" та господарські операції не здійснювались через комісіонерів-нерезидентів (а.с. 56).

На підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 78.1.2 пункту 78.1 статті 78, пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України 09.08.2016 начальником Офісу великих платників податків ДФС прийнято наказ № 553, яким призначено проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "НВП "ТЕМП-3000" у зв`язку з неподанням звіту про контрольовані операції за 2015 рік, з 17.08.2016 тривалістю 1 робочий день (а.с. 46).

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

За визначенням підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Відповідно до підпункту 78.1.2 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема, платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звіт про контрольовані операції або документацію з трансфертного ціноутворення, якщо їх подання передбачено законом.

Враховуючи, що позивачем не було подано звіту про контрольовані операції за 2015 рік, суд дійшов висновку, що у відповідача були правові підстави для призначення документальної позапланової перевірки позивача.

Згідно з пунктом 79.2 статті 79 Податкового кодексу України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Матеріалами справи підтверджено, що 09.08.2016 відповідач надіслав на адресу позивача повідомлення від 09.08.2016 № 50 та копію наказу від 09.08.2016 № 553 (а.с. 46, 47). Згідно роздруківки ДП "Укрпошта" 13.08.2016 позивачеві було вручено копію наказу про проведення перевірки (зворот а.с. 47). Зазначені обставини не заперечувались позивачем.

У свою чергу, наведені обставини свідчать про те, що відповідачем дотримано процедуру призначення та проведення позапланової невиїзної документальної перевірки, тому доводи позивача у цій частині є необгрунтованими.

Щодо виявленого у ході перевірки порушення, суд зазначає наступне.

Згідно з підпунктами 16.1.3, 16.1.7 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; подавати контролюючим органам інформацію в порядку, у строки та в обсягах, встановлених податковим законодавством.

У акті перевірки зафіксовано, що відповідно до податкової декларації з податку на прибуток за 2015 рік річний дохід ТОВ "НВП "ТЕМП-3000" від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків) склав ,00 грн. У період з 01.01.2015 по 15.09.2015 ТОВ "НВП "ТЕМП-3000" здійснено імпорт товару від нерезидента Paul Reinhart Ag (Швейцарська Конфедерація) на загальну суму 8941221,00 грн. За період з 14.05.2015 по 31.12.2015 ТОВ "НВП "ТЕМП-3000" здійснено імпорт товару від нерезидента Hercules Armor Co Ltd (особливий адміністративний район Китаю Гонконг) на загальну суму 104399136,14 грн.

Враховуючи встановлені обставини, відповідач дійшов висновку, що господарські операції позивача з Paul Reinhart Ag та Hercules Armor Co Ltd підпадають під визначення контрольованих операцій, відповідно, на думку контролюючого органу, відповідач зобов`язаний був подати звіт про контрольовані операції за 2015 рік.

За визначенням підпункту 39.2.1.2 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України для цілей нарахування податку на прибуток підприємств контрольованими є господарські операції, що впливають на об`єкт оподаткування платника податків, однією із сторін яких є нерезидент, зареєстрований у державі (на території), що включена до переліку держав (територій), затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Операції з контрагентом, зареєстрованим у державі (на території), включеній до зазначеного переліку, визнаються контрольованими з дати включення держави (території) до такого переліку.

Під час визначення переліку держав (територій) Кабінет Міністрів України враховує такі критерії:

держави (території), у яких загальна ставка податку на прибуток підприємств (корпоративний податок) на 5 і більше відсоткових пунктів нижча, ніж в Україні;

держави, з якими Україною не укладені міжнародні договори з положеннями про обмін інформацією.

Затверджений Кабінетом Міністрів України перелік держав (територій) центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, оприлюднює щороку в офіційних друкованих виданнях та на своєму офіційному веб-сайті із зазначенням ставок податку на прибуток підприємств (корпоративний податок). Інформація про зміну ставок оприлюднюється протягом трьох місяців з дати їх зміни.

Так, у період 01.01.2015 по 15.09.2015 були чинними розпорядження Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 1042, від 14.05.2015 № 449-р, відповідно до яких Швейцарська Конфедерація була включена у перелік держав (територій), у яких ставки податку на прибуток (корпоративний податок) на 5 і більше відсоткових пунктів нижчі, ніж в Україні.

Відповідно до розпоряджень Кабінету Міністрів України від 14.05.2015 № 449-р, від 16.09.2015 № 977-р Особливий адміністративний район Китаю Гонконг включено у перелік держав (територій), у яких ставки податку на прибуток (корпоративний податок) на 5 і більше відсоткових пунктів нижчі, ніж в Україні.

Згідно з підпунктом 39.2.1.7 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України господарські операції, передбачені підпунктами 39.2.1.1 - 39.2.1.3 і 39.2.1.5 підпункту 39.2.1 цього пункту, визнаються контрольованими, якщо одночасно виконуються такі умови:

річний дохід платника податків від будь-якої діяльності, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 50 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік;

обсяг таких господарських операцій платника податків з кожним контрагентом, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 5 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік.

Відповідно до підпункту 39.4.2 пункту 39.4 статті 39 Податкового кодексу України платники податків, обсяг контрольованих операцій яких з одним контрагентом перевищує 5 млн гривень (без урахування податку на додану вартість), зобов`язані подавати звіт про контрольовані операції центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, до 1 травня року, що настає за звітним, засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Форма звіту про контрольовані операції встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що операція є контрольованою за умови, якщо річний дохід платника податків від будь-якої діяльності, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 50 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік та обсяг таких господарських операцій платника податків з кожним контрагентом, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 5 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік. При цьому, однією із сторін такої операції є нерезидент, зареєстрований у державі (на території), в якій ставка податку на прибуток (корпоративний податок) на 5 і більше відсоткових пунктів нижче, ніж в Україні.

Враховуючи викладене, обов`язок з подання до контролюючого органу звіту про контрольовані операції виникає тільки у тих платників податків, які здійснювали контрольовані операції протягом звітного періоду.

Матеріалами справи підтверджено та визнається сторонами, що річний дохід підприємства від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків) за 2015 рік склав ,00 грн, що перевищує 50 мільйонів гривень за відповідний податковий (звітний) період, а обсяг спірних господарських операцій позивача з контрагентами-нерезидентами Paul Reinhart Ag та Hercules Armor Co Ltd за 2015 рік перевищив 5 мільйонів грн, відтак, вказані господарські операції є контрольованими, а отже у позивача наявний обов`язок щодо подання звіту про такі контрольовані операції.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно прийнято спірне податкове повідомлення-рішення, а доводи позивача у цій частині не відповідають діючим на момент виникнення спірних правовідносин нормам податкового законодавства.

Правова позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 04.05.2018 у справі № 810/2375/17, від 19.02.2019 у справі № 823/1053/16.

Згідно з частинами першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи наведене та встановлені обставини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "ТЕМП-3000" (01033, м. Київ, вул. Жилянська, 45, ідентифікаційний код 31778043) відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII).

Суддя В.П. Катющенко

Повний текст рішення складено та підписано 16 вересня 2019 року.