Справа № 725/4275/19
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2019-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 725/4275/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Скуляк І.А.

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

10 вересня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Охрімчук І.Г. Шидловського В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу інспектора 1 роти батальйону №1 управління патрульної поліції у Чернівецькій області Ковчука Миколи Володимировича на рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 08 серпня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 роти батальйону №1 управління патрульної поліції у Чернівецькій області Ковчука Миколи Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

в липні 2019 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся в Першотравневий районний суд м.Чернівці з адміністративним позовом до інспектора 1 роти батальйону №1 управління патрульної поліції у Чернівецькій області Ковчука М.В. (відповідача) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №1329638 від 15.07.2019 та закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Першотравневий районний суд м.Чернівці рішенням від 08.08.2019 позов задовольнив частково. Скасував постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №1329638 від 15.07.2019 та надіслав справу на новий розгляд, оскільки при розгляді справи інспектором не було надано право на захист, визначений ст. 268 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що суд першої інстанції не дотримався вимог ст. 161 КАС України та встановив п`ятиденний строк на подачу відзиву. вважає, що на відеозаписі з камери №DSJX0075 безпосередньо зафіксований факт несправності лівої фари в режимі ближнього світла на транспортному засобі позивача.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до ст. 304 КАС України.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Виходячи з приписів п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно постанови серії ЕАВ №1329638 від 15.07.2019, ОСОБА_1 15 липня 2019 року о 00 год. 26 хв. в с. Атаки по дорозі Н-03, керував транспортним засобом марки «Ауді» д.н.з. НОМЕР_1 , в якого не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Згідно частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до 31.1 ПДР, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої, зокрема, на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла (п. 19.1. ПДР).

Пунктом 31.4.3 ПДР, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності, зокрема: у випадку коли не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла (в).

Згідно п. 31.5, у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Частиною 1 ст. 121 КУпАП передбачено, що керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 40 Закону України "Про національну поліцію" встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно зі ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Що стосується запису з нагрудної камери, як доказу, поданого відповідачем, то суд звертає увагу на те, що відповідно до приписів ст.99 КАС України електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис".

Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу.

У даній справі порядок подання електронного доказу порушено, відтак не можна вважати належним такий доказ.

Згідно, до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як встановлено судом першої інстанції, при притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності працівник поліції позбавив позивача скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, оскільки відмовив у клопотанні про право на захист, що свідчить, про порушення прав ОСОБА_1 під час винесення оскаржуваної постанови.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.05.2018 року у справі №337/3389/16-а (2-а/337/154/2016).

Суд звертає увагу, що норми КУпАП передбачають відповідальність за умисний характер дії водія, тобто коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Також зазначає, що відповідальність за ч.1 ст.121 КУпАП в разі порушення Правил дорожнього руху настає, лише якщо водій умисно в разі виявлення, що у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів, продовжує подальший рух транспортного засобу.

Колегія суддів враховує, що відповідач не надав докази, що водієві ОСОБА_1 , до моменту зупинення його поліцейським, було відомо, що в автомобілі наявний факт несправності лівої фари в режимі ближнього світла.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції, який з урахуванням приписів п. 2 ч. 3 ст. 286 КАС України скасував рішення суб`єкта владних повноважень і надіслав справу на новий розгляд, оскільки при розгляді справи відповідачем не було надано право на захист, визначений ст. 268 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції не дотримався вимог ст. 161 КАС України та встановив п`ятиденний строк на подачу відзиву, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки процесуальний закон (ст. 286 КАС України) містить спеціальний порядок та строки оскарження рішень суду, ухвалених у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу інспектора 1 роти батальйону №1 управління патрульної поліції у Чернівецькій області Ковчука Миколи Володимировича залишити без задоволення, а рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 08 серпня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Охрімчук І.Г. Шидловський В.Б.