Справа № 520/7186/19
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2019-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2019 р. № 520/7186/19

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, в якому просить суд:

- визнати дії Індустріального об`єднаного управління Пенсійного Фонду України м. Харкова щодо припинення виплати ОСОБА_1 , пенсії за період з 01.03.2016 року по теперішній час - неправомірними;

- зобов`язати Індустріальне об`єднане управління Пенсійного Фонду України м.Харкова виплатити, ОСОБА_1 , заборгованість з виплати пенсії за період з 01.03.2016 року по 01.07.2019 року і починаючи з 01.07.2019 щомісячно виплачувати пенсію згідно діючого законодавства.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що є пенсіонером та отримує пенсію за віком. У зв`язку з проведенням бойових дій та антитерористичної операції в його населеному пункті вона була вимушена покинути своє постійне місце проживання. Вважає дії Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо невиплати заборгованості з пенсії протиправними та такими, що суперечать чинному законодавству, а доводи відповідача про необхідність застосування норм Постанов Кабінету Міністрів України є безпідставними, оскільки приорітетними для застосування у спірних правовідносинах є саме вимоги статті 49 Закону № 1058-IV.

Ухвалою суду від 23.07.2019 відкрито спрощене провадження по справі відповідно до ст. 263 КАС України, в якій запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі надіслана учасникам справи та була отримана останніми, що підтверджується повідомленням пошти про вручення поштового відправлення.

Копія про відкриття спрощеного позовного провадження була надіслана та вручена уповноваженому представнику відповідача, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представник відповідача 05.08.2019 надав до суду письмовий відзив в якому проти задоволення позову заперечував з підстав вказаних в ньому.

Ухвалою суду від 13.08.2019 призначено розгляд справи на 16.09.2019 у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16.09.2019 року замінено відповідача - Індустріальне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова на його правонаступника - Головне управління пенсійного фонду України у Харківській області.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про дату, місце та час розгляду заяви були повідомлені належним чином.

Відповідно до частини 2 статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Отже, враховуючи положення статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України заява розглядається у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , є громадянкою України та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_1 та є пенсіонером за віком, про що свідчить копія пенсійного посвідчення серія НОМЕР_2 (а.с. 10-11, 13).

Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 22.03.2018 року № фактичним місцем проживанням позивача є: АДРЕСА_2 (а.с. 14).

ОСОБА_1 перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

ОСОБА_1 22.03.2018 року звернулась до Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова із заявою про запит пенсійної справи із Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області та про поновлення виплати пенсії (а.с. 24).

Індустріальним об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Харкова було зроблено запит електронної та паперової пенсійної справи № 690/46-02-03 до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (а.с. 25).

10.04.2019 Індустріальним об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Харкова було отримано пенсійну справу позивача та відповідно до розпорядження від 22.03.2018 та атестату (яким підтверджується дата припинення пенсії) Рубіжанським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Луганської області вказано, що особовий рахунок знятий з обліку 01.11.2016 року пенсію виплачено по 31.10.2016 року (а.с. 26-29).

Рішенням комісії робочої групи щодо перевірки правильності взяття на облік внутрішньо переміщених осіб та призначення їм відповідних соціальних виплат протоколом № 86 від 10.07.2018 виплату пенсії відновлено (а.с. 30-32).

Судом також встановлено, що відповідно до копії протоколу підсистеми призначення та виплати пенсії, заборгованість по виплаті пенсії перед позивачем виникла з 01.11.2016.

Вважаючи неправомірними дії відповідача щодо не виплати заборгованості з призначеної пенсії, позивач звернулася до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених позовних вимог та оцінюючи обґрунтованість заперечень відповідача, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20.10.2014 року за №1706-VII, з наступними змінами та доповненнями, факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Частиною 1 даної статті передбачено, що для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи така особа звертається із заявою до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як передбачено п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року за №637 "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам", з наступними змінами та доповненнями, припинення або відновлення соціальних виплат проводиться структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад або територіальними органами Пенсійного фонду України згідно з Порядком здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року за №365 "Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам".

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року за №365 "Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам", з наступними змінами та доповненнями, комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, утворені районними, районними у мм. Києві і Севастополі державними адміністраціями, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі утворення) рад, приймають рішення про відновлення або про відмову у відновленні соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, довідки яких недійсні на дату набрання чинності цією постановою, відповідно до Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого цієюпостановою, за умови отримання внутрішньо переміщеною особою нової довідки відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року за № 509 "Про облік внутрішньо переміщених осіб".

Як встановлено судом виплату пенсії позивачу було поновлено, проте заборгованість за період 01.11.2016 не виплачено, що встановлено судом та не заперечується відповідачем.

Згідно з п.15 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року за № 365, з наступними змінами та доповненнями, орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Однак, суд не може погодитись із вищенаведеними діями відповідача з огляду на наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду визначаються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року за №1058-IV, з наступними змінами та доповненнями.

Відповідно до ч.1 ст.7 даного Закону, загальнообов`язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципами, зокрема законодавчого визначення умов і порядку здійснення загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; державних гарантій реалізації застрахованими особами своїх прав, передбачених цим Законом, та обов`язковості фінансування за рахунок коштів Пенсійного фонду витрат, пов`язаних з виплатою пенсій та наданням соціальних послуг, в обсягах, передбачених цим Законом.

Пунктом 9 ч.1 ст.16 цього ж Закону передбачено, що застрахована особа має право на отримання пенсійних виплат на умовах і в порядку, передбачених цим Законом.

З аналізу вищенаведених норм можна прийти до висновку, що порядок та умови отримання пенсійних виплат регулюються виключно Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому, відсутність встановленого Кабінетом Міністрів України механізму виплати нарахованих сум пенсій не звільняє державу в особі уповноваженого органу Пенсійного фонду України від обов`язку здійснити таку виплату та не може позбавляти права особи на отримання належних їй сум пенсій.

Відповідно до ч.2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні у справі "Суханов та Ільченко проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності.

Тому, відмовляючи позивачу у виплаті нарахованої пенсії за відсутності передбачених законами України підстав, відповідач порушив право позивача на отримання пенсії. При цьому право на отримання пенсії є об`єктом захисту за ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Втручання відповідача у право позивача на мирне володіння своїм майном у вигляді пенсії суд вважає таким, що не ґрунтується на Законі.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Щокін проти України", питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним.

Отже, встановлення судом відсутності законності втручання, тобто вчинення дій не у спосіб, визначений законом, є достатньою підставою для висновку про те, що право позивача на мирне володіння своїм майном було порушено.

Вирішуючи спір, судом враховуються правові висновки, викладені у рішенні Верховного Суду від 03 травня 2018 року за результатами розгляду зразкової справи №805/402/18 (провадження № Пз/9901/20/18), стосовно того, що не підтвердження фактичного місця проживання не є передбаченою законом підставою для припинення виплати пенсії, а Постанова КМУ № 365 є підзаконним нормативно-правовим актом, який обмежує встановлене законодавством право на отримання пенсії позивачем.

В силу приписів ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України зазначені висновки мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Ввідповідно до ч. 2 ст. 9 суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Щодо вимоги ОСОБА_1 про визнання дії Індустріального об`єднаного управління Пенсійного Фонду України м. Харкова щодо припинення виплати пенсії за період саме з 01.03.2016 року та по теперішній час неправомірними та зобов`язання виплатити, ОСОБА_1 , заборгованість з виплати пенсії за період саме з 01.03.2016 року по 01.07.2019 року і починаючи з 01.07.2019 щомісячно виплачувати пенсію згідно діючого законодавства, суд зазначає наступне.

Матеріалами справи встановлено, що згідно атестату, яким підтверджується дата припинення пенсії, Рубіжанським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Луганської області вказано, що особовий рахунок знятий з обліку 01.11.2016 року та пенсію виплачено по 31.10.2016 року.

Отже, суд доходить до висновку, що саме Рубіжанським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Луганської області, було припинено виплату пенсії позивачу. До відповідача пенсійна справа надійшла лише в квітні 2019 року, а тому відповідачем не вчинялись дії, щодо припинення виплати пенсії, а отже відсутні підстави для визнання дій Індустріального об`єднаного управління Пенсійного Фонду України м. Харкова щодо припинення виплати пенсії протиправними.

Доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 пенсія не виплачена з 01.03.2016 року, позивачем також до суду не надано, а тому суд доходить до висновку про відсутність підстав про задоволення позову цій частині.

Також суд зазначає, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду, а тому вимога позивача про виплату пенсії починаючи з 01.07.2019 щомісячно пенсію згідно діючого законодавства, є передчасною та такою, що не підлягає задоволенню.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

На підставі пункту 1 частини першої статті 371 КАС України, яким закріплено, що негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць, рішення суду слід звернути до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 КАС України.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, під.2 поверх 3, м. Харків, 61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, під.2 поверх 3, м. Харків, 61022, ) виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) заборгованість з виплати пенсії з 01.11.2016 року.

У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) судовий збір у сумі 384,20 грн (триста вісімдесят чотири гривні 20 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, пл. Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, ).

Рішення суду в частині виплати ОСОБА_1 пенсії у межах суми стягнення за один місяць звернути до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Бідонько А.В.