Справа № 140/2188/19
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2019-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2019 року ЛуцькСправа № 140/2188/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом приватного підприємства «Л.П.С.» до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Л. П. С.» (далі - позивач, ПП «Л.П.С.») звернулося з позовом до Головного управління ДФС у Волинській області (далі - відповідач, ГУ ДФС у Волинській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №003801402 від 09 квітня 2019 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач виніс оскаржуване податкове повідомлення-рішення на підставі акту від 14 березня 2019 року №4610/14-02/34594200 «Про результати позапланової виїзної перевірки ПП «Л.П.С.» з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій згідно інформації ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» від 05 жовтня 2018 року за №145-6/1219 по договору купівлі - продажу №6BPLPS від 03 березня 2017 року за період з 03 березня 2017 року по 06 березня 2019 року». Перевіркою встановлено порушення статті 1 Закону України від 23 вересня 1994 року №185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (із змінами та доповненнями: порушення термінів розрахунків в іноземній валюті в частині не надходження валютної виручки в сумі 1 240,00 євро.

Позивач не погоджується з висновками контролюючого органу та винесеним податковим повідомленням-рішенням, оскільки вважає, що податковим органом безпідставно зроблено висновок, що підприємством двічі експортувався товар за однією міжнародною товарно-транспортною накладною CMR А №292282 та одними і тими ж супровідними документами на товар і відповідно на час проведення перевірки існує заборгованість за відвантажену продукцію фірми «BURION1 PALLETS S.R.L.» (VIA COSTANTINO MORIN 12, IT-00195, ROMA, Italy в розмірі 1 240,00 євро.

Вказує, що за даними бухгалтерського обліку ПП «Л. П. С.» протермінована дебіторська заборгованість по розрахунках з фірмою «BURIONI PALLETS S.R.L.» по експортному договору №6BPFPS від 03 березня 2017 року відсутня.

Позивач зазначає, що згідно пояснень декларанта - товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Вест Груп» у зв`язку із великим завантаженням митного посту та затримками у оформленні вантажів митними брокерами на одну поставку було подано документи до двох різних митних постів. В результаті на одну поставку було оформлено дві митні декларації: № UA 205100/2017/004779 від 14 листопада 2017 року та № UA 205090/2017/051995 від 14 листопада 2017 року. За зверненням ПП «Л.П.С.», митний пост «Луцьк» Волинської митниці ДФС від 20 травня 2019 року повідомив, що 23 квітня 2019 року визнано недійсною МД № UA 205090/2017/051995 на товар «піддони дерев`яні…», вага нетто 14500 кг. (контракт №6BPLPS від 03 березня 2017 року). Про анулювання митної декларації №UA 205090/2017/051995 повідомлено відповідно ГУ ДФС у Волинській області та Державну фіскальну службу України, однак дана інформація не була взяти до уваги при розгляді скарги.

Також, вказує, що в процесі перевірки податковим органом не враховано пояснень ПП «Л.П.С.» та взято до уваги факт здійснення експортних операції за вантажними митними деклараціями № UA 205100/2017/004779 від 14 листопада 2017 року та № UA 205090/2017/051995 від 14 листопада 2017 року.

Вважає, що оскільки ПП «Л.П.С.» не здійснювало фактичного експорту товарів за вантажною митною декларацією №UA 205090/2017/051995 від 14 листопада 2017 року, то обов`язок здійснення розрахунків і відповідно відповідальність за їх несвоєчасне здійснення не виникає.

З урахуванням викладеного позивач просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою від 18 липня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 19 серпня 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи в судовому засіданні за участю сторін.

У відзиві на позов відповідач позовні вимоги заперечує. В обґрунтування своєї позиції вказав, що листом від 05 жовтня 2018 року за №145-6/1219 (вх. №9392/7 від 22.10.2018 року) ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» надало ГУ ДФС у Волинській області інформацію про порушення строків розрахунків за експертною/імпортною операцією клієнта AT «Райффайзен Банк Аваль» - ПП «Л.П.С.» по договору купівлі-продажу №6BPLPS від 03 березня 2017 року, дата здійснення операції - 22 березня 2018 року.

У свою чергу, перевіркою проведення розрахунків у грошовій формі при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності за період з 03 березня 2017 року по 06 березня 2019 року встановлено, що на виконання умов експортного договору №6BPLPS від 03 березня 2017 року згідно митних декларацій, наведених в додатку 4 до акту перевірки «Дані про виконання експортних контрактів ПП «Л.П.С.» станом на 06 березня 2019 року за період з 03 березня 2017 року по 06 березня 2019 року на адресу фірми BURIONI PALLETS S.R.L., LOC. SANTA SOFIAТГ-52032 BADIA TEDALDA (AREZZO), Італія відвантажено товар (піддони дерев`яні, код товару - 0) на загальну суму 451 151,18 євро, що еквівалентно 14 038 698,76 грн. При цьому, за період з 03 березня 2017 року по 06 березня 2019 року оплата за відвантажену продукцію надійшла від фірми «BURIONI PALLETS S.R.L.» (VIA COSTANTINO MORIN 12, IT-00195, ROMyCntaly) на поточний рахунок ПП «Л. П. С.» у загальній сумі 449 911,18 євро (14 239 729,27 грн.), в тому числі з порушенням термінів розрахунків в сумі 1240,00 євро, оскільки кошти в сумі 1 240,00 євро не надійшли.

Граничний термін повернення коштів в сумі 1 240,00 євро (експортна митна декларація №21245 від 22 березня 2018 року) закінчився - 18 вересня 2018 року (22 березня 2018 року + 180 днів), однак валютна виручка на поточний рахунок підприємства на момент проведення перевірки не надійшла.

При цьому, висновок на продовження встановлених законодавством термінів розрахунків в іноземній валюті ПП «Л.П.С.» по експортному договору №6BPLPS від 03 березня 2017 року центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики не видавався.

Таким чином, станом на 06 березня 2019 року за даними перевірки ПП «Л. П. С.» протермінована дебіторська заборгованість по розрахунках з фірмою «BURIONI PALLETS S.R.L.» по експортному договору №6BPLPS від 03 березня 2017 становить 1240,00 євро.

У зв`язку із вищезазначеним, а також поясненнями ПП «Л.П.С.» відповідно до яких зазначене порушення було встановлено у зв`язку із подвійним митним оформленням вантажу (піддони дерев`яні) у пунктах пропуску, а саме: згідно митної декларації від 14 листопада 2017 року №UA205090/2017/051995 в режимі «Експорт» на суму 1240,00 євро та митної декларації від 14 листопада 2017 року №UA205100/2017/004779 в режимі «Експорт» на суму 1240,00 євро, ГУ ДФС у Волинській області звернулося до позивача з листом вих. №1093/10/03-20- 14-02-10 від 04 березня 2019 року, в якому просило підтвердити або спростувати факт перетину митного кордону України товару оформленого згідно митних декларацій від 14 листопада 2017 року №UA205090/2017/051995 та від 14 листопада 2017 року №UA205100/2017/004779.

У відповідь на вищезазначений лист, ПП «Л.П.С.» супровідним листом №48 від 13 листопада 2018 року (вх. №20307/10 від 14. листопада 2018 року) надано контролюючому органу ряд документів, у тому числі копії повідомлень про факт перетину товаром митного кордону, як по митній декларації від 14 листопада 2017 року №UA205100/2017/004779, зокрема зафіксовано повідомленням про фактичне вивезення Закарпатською митницею ДФС (дата перетину - 15 листопада 2018 року), транспорт - А0400000/А03383ХР (графа 18 та графа 21. митної декларації від 14 листопада 2017 року №UA205100/2017/00477, час створення повідомлення - 15 листопада 2017 року, так і по іншій митній декларації від 14 листопада 2017 року №UA205090/2017/051995, зокрема зафіксовано повідомленням про фактичне вивезення Закарпатською митницею ДФС (дата перетину - 15 листопада 2017 року), транспорт - А0400000/А03383ХР (графа 18 та графа 21 митної декларації від 14 листопада 2017 року №UA205090/2017/051995), чac створення повідомлення - 30 листопада 2017 року.

Враховуючи вищезазначене, самим позивачем під час проведення перевірки було надано контролюючому органу документи на підтвердження вивезення товару по двох митних деклараціях від 14 листопада 2017 року №UA205090/2017/051995 та №UA205100/2017/004779.

Крім того, вказує, що позивачем також було надано контролюючому органу інформацію щодо виконання контракту з 01 липня 2017 року до повного виконання, із якої вбачається наявність дебіторської заборгованості саме в розмірі 1 240,00 євро (еквівалентно 37 595,70 грн.), що підтверджує правомірність висновків акту перевірки від 14 березня 2019 року №4610/14-02/34594200, зроблених контролюючим органом.

Також зазначає, що ПП «Л.П.С.» під час проведення перевірки не було надано контролюючому органу жодних документів на підтвердження помилкового митного оформлення одного і того ж товару на двох митних постах і, відповідно, складання на один і той же товар двох митних декларацій: від 14 листопада 2017 року №UA205090/2017/051995 на суму 1240,00 євро та від 14 листопада 2017 року №UA205100/2017/004779 на суму 1240,00 євро. Крім того, ПП «Л.П.С.» не надано контролюючому органу і доказів звернення до відповідних митних постів Волинської митниці ДФС із заявою для оформлення відповідного аркушу коригування (або анулювання) митних декларацій.

Таким чином, станом на 14 березня 2019 року, тобто на дату складання акту позапланової перевірки, ПП «Л.П.С.» не надано документів, що спростовують факт ненадходження валютної виручки по договору купівлі-продажу №6BPLPS від 03 березня 2017 року, згідно наданої ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» інформації в листі від 05 жовтня 2018 року у за №145-6/1219.

Відповідач також вказує, що Волинська митниці ДФС листом №725/7/03-70-66 від 11 березня 2019 року (вх. №1467/7 від 12 березня 2019 року) підтвердила факт перетину митного кордону України товаром, оформленим як згідно митної декларації №UA205100/2017/004779 від 14 листопада 2017 року так і згідно митної декларації №UA205090/2017/051995 від 14 листопада 2017 року.

При цьому, вважає посилання ПП «Л.П.С.» в позовній заяві на лист Волинської митниці ДФС від 20 травня 2019 року №1055/12/03-70-66/20 необґрунтованим, оскільки спірне податкове повідомлення - рішення датоване 09 квітня 2019 року, тоді як зазначений лист складений задовго після винесення контролюючим органом такого рішення, що беззаперечно свідчить про те, що він не міг були врахований під час прийняття оскаржуваного рішення, оскільки такий лист не лише не був наданий контролюючому органу, але його на момент прийняття оскаржуваного рішення взагалі не існувало. Крім того, відповідно до зазначеного листа митну декларацію №UA205090/2017/051995 від 14 листопада 2017 року визнано недійсною лише 23 квітня 2019 року.

Враховуючи викладене, просив в задоволенні позову відмовити.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

Дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що ГУ ДФС у Волинській області на підставу наказу від 28 лютого 2019 року №803 та направлення на перевірку від 28 лютого 2019 року №688 проведено документальну виїзну позапланову перевірку ПП «Л.П.С.» з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, згідно інформації ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» від 05 жовтня 2018 року у за №145-6/1219 (вхідний номер 9392/7 від 22 жовтня 2018 року) по договору купівлі-продажу №6BPLPS від 03 березня 2017 року за період з 03 березня 2017 року по 06 березня 2019 року, за результатами якої складено акт від 14 березня 2019 року №4610/14-02/34594200 (далі - акт перевірки) (а.с. 8 зворот-11).

Перевіркою встановлено порушення статті 1 Закону України від 23 вересня 1994 року №185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (із змінами та доповненнями, далі - Закон №185/94-ВР): порушення термінів розрахунків в іноземній валюті в частині не надходження валютної виручки в сумі 1 240,00 євро.

ПП «Л.П.С.» було подано заперечення на акт перевірки (а.с.18), яке було залишено без розгляду (а.с.19).

За наслідками перевірки ГУ ДФС у Волинській області прийняте податкове повідомлення-рішення від 09 квітня 2019 року за №, яким визначено суму грошового зобов`язання за платежем: пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконання зобов`язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства, в розмірі 20 701,32 грн. (а.с. 6).

Не погодившись з винесеним податковим повідомленням-рішенням позивач оскаржив його в адміністративному порядку (а.с.20). Проте, рішенням Державної фіскальної служби України від 20 червня 2019 року за №28359/6/99-99-11-04-02-25 про результати розгляду скарги залишено без змін податкове повідомлення-рішення від 09 квітня 2019 року за №, а скаргу - без задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, 03 березня 2017 року між ПП «Л.П.С.» (Продавець) та фірмою «BURIONI PALLETS S.R.L.» (VIA COSTANTINO MORIN 12, IT-00195, ROMA, Italy) укладено контракт №6BPLPS, за умовами якого продавець продав,а покупець купив на в якості валютної угоди на умовах FCA - м. Рожище піддони дерев`яні, кількість, вартість та ціна вказуються в специфікаціях. Валюта контракту - євро. Загальна вартість контракту - 450 000,00 євро. Оплата товару здійснюється S.W.I.F.T. - переказом відповідно до рахунку-фактури виставленого продавцем, але не пізніше ніж 30 календарних днів після завантаження автомобіля товаром на складі продавця.

На виконання умов контракту №6BPLPS від 03 березня 2017 року згідно митних декларацій, наведених в додатку 4 до акту перевірки «Дані про виконання експортних контрактів ПП «Л.П.С.» станом на 06 березня 2019 року» за період з 03 березня 2017 року по 06 березня 2019 року на адресу фірми «BURIONI PALLETS S.R.L.» позивачем відвантажено товар (піддони дерев`яні) на загальну суму 451 151,18 євро, що еквівалентно 14 038 698,76 грн. При цьому, за вказаний період оплата за відвантажену продукцію надійшла від фірми «BURIONI PALLETS S.R.L.» на поточний рахунок ПП «Л. П. С.» у загальній сумі 449 911,18 єро (14 239 729,27 грн.), валютна виручка у сумі 1 240,00 євро отримана позивачем не була.

Граничний термін повернення коштів в сумі 1 240,00 євро закінчився - 18 вересня 2018 року, однак валютна виручка на поточний рахунок підприємства на момент проведення перевірки не надійшла. При цьому, висновок на продовження встановлених законодавством термінів розрахунків в іноземній валюті ПП «Л.П.С.» по експортному договору №6BPLPS від 03 березня 03.2017 року центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики не видавався.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Згідно з частинами першою, другою статті 1 Закону України від 23 вересня 1994 року №185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (далі - Закон №185/94-ВР) виручка резидентів у іноземній валюті від експорту продукції підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації (z0374-12)) такої продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, транспортних послуг - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання транспортних послуг. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку. Виручка резидента за експортним зовнішньоекономічним договором (контрактом) вважається перерахованою на його банківський рахунок за заявою резидента, якщо належна сума врегульована Експортно-кредитним агентством. Вимоги частини першої цієї статті не поширюються на експорт послуг (крім транспортних і страхових), прав інтелектуальної власності, авторських та суміжних прав.

Відповідно до статті 4 Закону №185/94-ВР порушення резидентами, крім суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

У разі якщо резидент звертається до Експортно-кредитного агентства із заявою про невиконання або неналежне виконання нерезидентом його грошових зобов`язань за експортним зовнішньоекономічним договором (контрактом), що стало причиною порушення резидентом строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону, зазначені строки призупиняються та пеня в період такого призупинення не стягується. У разі якщо невиконання грошового зобов`язання нерезидентом не підлягає врегулюванню Експортно-кредитним агентством відповідно до законодавства, перебіг зазначених строків поновлюється і пеня нараховується на загальних підставах (у тому числі пеня за період призупинення).

У разі прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується.

У разі прийняття судом рішення про відмову в позові повністю або частково або припинення (закриття) провадження у справі чи залишення позову без розгляду строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, поновлюються і пеня за їх порушення сплачується за кожний день прострочення, включаючи період, на який ці строки було зупинено.

У разі прийняття судом рішення про задоволення позову пеня за порушення строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, не сплачується з дати прийняття позову до розгляду судом.

Органи доходів і зборів вправі за наслідками документальних перевірок безпосередньо стягувати з резидентів пеню, передбачену цією статтею.

07 лютого 2019 року набрав чинності Закон України «Про валюту і валютні операції» від 21 червня 2018 року № 2473-VIII. Відповідно до частини четвертої статті 5 вказаного закону порядок проведення розрахунків за валютними операціями визначається Національним банком України.

Постановою Правління Національного банку України від 02 січня 2019 року №5 затверджено затверджено Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті. Відповідно до пункту 21 вказаного Положення граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.

Пунктом 2 Постанови Правління Національного банку України від 02 січня 2019 року №7 Про затвердження Інструкції про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів передбачено граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, визначені в пункті 21 розділу II Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02 січня 2019 року № 5 (далі - Положення про заходи захисту), поширюються на незавершені операції резидента з експорту та імпорту товарів, за якими до 07 лютого 2019 року не встановлено банком порушення 180-денного строку розрахунків (або строків, визначених у висновках центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики, виданих на перевищення встановлених законодавством України строків розрахунків).

Судом встановлено, що листом від 05 жовтня 2018 року за №145-6/1219 ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» надало Головному управлінню ДФС у Волинській області (вх. №9392/7 від 22.10.2018 року) інформацію про порушення строків розрахунків за експертною/імпортною операцією клієнта AT «Райффайзен Банк Аваль» - ПП «Л.П.С.» по договору купівлі-продажу №6BPLPS від 03 березня 2017 року, дата здійснення платежу за імпортною операцією/дата оформлення ВМД за експортною операцією 22 березня 2018 року (а.с.47-48).

У зв`язку з надходженням вказаної операції ГУ ДФС у Волинській області надіслало ПП «Л.П.С.» запит від 01 листопада 2018 року №19147/10/03-20-14-02-09 про надання пояснень та документального підтвердження щодо незавершених експортно-імпортних операцій, які контролюються банком по контракту №6BPLPS від 03 березня 2017 року (а.с.49).

У відповідь на вказаний запит, ПП «Л.П.С.» листом від 13 листопада 2018 року №48 надало документальне підтвердження щодо стану виконання зовнішньоекономічних операцій по контакту №6BPLPS від 03 березня 2017 року: реєстр розрахунків за період квітень -червень 2017 року; реєстр розрахунків за період липень 2017 року -березень 2018 року; копію контракту; додаток №308 від 22 березня 2018 року; квитанцію про перетин ВМД 51995 від 14 листопада 2017 року; ВМД 51995 від 14 листопада 2017 року; квитанцію про перетин ВМД 4779 від 14 листопада 2017 року; ВМД 4779 від 14 листопада 2017 року; фактуру 199 від 13 листопада 2017 року; CMR №292282 від 13 листопада 2017 року; фітосанітарний сертифікат 60/03-6003/ХХ-273455; радіологічний сертифікат №7083 від 13 листопада 2017 року; додаток № 199 від 13 листопада 2017 року; копію банківської виписки за 05 грудня 2017 року (а.с.50-56, 25-34)

За даними проведеної перевірки, станом на 06 березня 2019 року протермінована дебіторська заборгованість ПП «Л. П. С.» по розрахунках з фірмою «BURIONI PALLETS S.R.L.» по експортному договору №6BPLPS від 03 березня 2017 року становить 1 240,00 євро, що еквівалентно 37 595,70 грн. Граничний термін повернення заборгованості 1240,00 євро - 18 вересня 2018 року.

В акті перевірки від 14 березня 2019 року №4610/14-02/34594200 вказано, що згідно наданих ПП «Л.П.С.» письмових пояснень від 13 листопада 2018 року №48 (вхідний номер ГУ ДФС у Волинській області 20307/10 від 14 листопада 2018 року) митна декларація від 14 листопада 2017 року № UA 205090/2017/051995 оформлена в режимі «Експорт» (ЕК 10 АА) на суму 1 240,00 євро (38 319,22 грн.), не проведена по бухгалтерському обліку по причині помилки митних рокерів при оформленні експорту товару 14 листопада 2018 року, а саме, митного оформлення одного і того ж товару по двох митних постах і, відповідно, складання на один і той же товар двох митних декларацій: МД від 14 листопада 2017 року № UA 205090/2017/051995 в режимі «Експорт» (ЕК 10 АА) на суму 1 240,00 євро та МД від 14 листопада 2017 року № UA 205090/2017/004779 в режимі «Експорт» (ЕК 10 АА) на суму 1 240,00 євро. Проте, при наданні пояснень ПП «Л.П.С.» не надано підтверджуючих документів, що спростовують факт порушення.

ПП «Л.П.С.» при виявленні даної помилки не звернулося до відповідних митних постів Волинської митниці ДФС із заяво для оформлення відповідного аркушу коригування (або анулювання) митних декларацій.

Крім того, в акті перевірки вказано, що станом на 14 березня 2019 року, тобто на дату складання акту позапланової перевірки, ПП «Л.П.С.» не надано документів, що спростовують факт ненадходження валютної виручки по договору купівлі-продажу №6BPLPS від 03 березня 2017 року, про яке до ГУ ДФС у Волинській області подано інформацію ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» від 05 жовтня 2018 року №145-6/1219.

При цьому, факт перетину товару митного кордону по митній декларації від 14 листопада 2017 року UA205100/2017/004779 зафіксовано повідомленням про фактичне вивезення Закарпатською митницею ДФС (дата перетину - 15 листопада 2017 року), транспорт - А0400000/А03383ХР (графа 18 та графа 21 митної декларації від 14 листопада 2017 року №UA205100/2017/004779), час створення повідомлення - 15 листопада 2017 року (а.с.29, 55)

Факт перетину товару митного кордону по митній декларації від 14 листопада 2017 року №UA205090/2017/051995 зафіксовано повідомленням про фактичне вивезення Закарпатською митницею ДФС (дата перетину - 15 листопада 2017 року), транспорт - А0400000/А03383ХР (графа 18 та графа 21 митної декларації від 14 листопада 2017 року №UA205090/2017/051995), чac створення повідомлення - 30 листопада 2017 року (а.с. 30, 56).

Судом також встановлено, що ГУ ДФС у Волинській області 04 березня 2019 року звернулося до Волинської митниці ДФС із запитом №1093/10/03-20-14-02-10 про підтвердження або спростування факту перетину митного кордону України товаром, оформленим згідно митних декларацій UA205100/2017/004779 від 14 листопада 2017 року та №UA205090/2017/051995 від 14 листопада 2017 року (а.с.57).

У відповідь на вказаний запит Волинська митниця ДФС листом від 12 березня 2019 року №1467/7 підтвердила факт перетину митного кордону України товаром згідно митних декларацій UA205100/2017/004779 від 14 листопада 2017 року та №UA205090/2017/051995 від 14 листопада 2017 року (а.с.58).

Крім того, з реєстру розрахунків за період липень 2017 року до повного виконання контракту №6BPLPS від 03 березня 2017 року, наданого позивачем на запит податкового органу, станом на 22 березня 2018 року виконання вказаного контракту триває, дебіторська заборгованість становить 1 240,00 євро (38319,22 грн.) (а.с.51-54).

Відтак, суд погоджується з позицією відповідача, що позивач під час проведення перевірки надав контролюючому органу документи на підтвердження вивезення товару по двох митних деклараціях від 14 листопада 2017 року №UA205090/2017/051995 та №UA205100/2017/004779 та наявності дебіторської заборгованості по розрахунках з фірмою «BURIONI PALLETS S.R.L.» по експортному договору №6BPLPS від 03 березня 2017 року в розмірі 1 240,00 євро.

Враховуючи викладене, суд вважає, що висновки відповідача, викладені в акті перевірки від 14 березня 2019 року №4610/14-02/34594200, про порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконання зобов`язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства знайшли своє підтвердження в ході з`ясування обставин у справі по суті, а тому прийняте на підставі матеріалів перевірки податкове повідомлення-рішення від 09 квітня 2019 року за № є правомірним.

Щодо тверджень позивача про те, що поставка товару по митній декларації №UA205090/2017/051995 від 14 листопада 2017 року не відбулась та така декларація була скасована суд зазначає наступне.

Як слідує з матеріалів справи, МД №UA205090/2017/051995 від 14 листопада 2019 року на товар «Піддони дерев`яні …», вага нетто 14500 кг» (контракт №6BPLPS від 03 березня 2017 року) визнано недійсною лише 23 квітня 2019 року про що позивача на його заяву від 20 травня 2017 року №27 (а.с. 38) Митний пост «Луцьк» Волинської митниці ДФС повідомив листом від 20 травня 2019 року №1055/12/03-70-66/20 (а.с.37).

Разом з тим, ПП «Л.П.С.» під час проведення перевірки не було надано контролюючому органу жодних документів на підтвердження помилкового митного оформлення одного і того ж товару на двох митних постах і, відповідно, складання на один і той же товар двох митних декларацій: від 14 листопада 2017 року №UA205090/2017/051995 на суму 1 240,00 євро та від 14 листопада 2017 №UA205100/2017/004779 на суму 1 240,00 євро. Крім того, позивачем не надано контролюючому органу і доказів звернення до відповідних митних постів Волинської митниці ДФС із заявою для оформлення відповідного аркушу коригування (або анулювання) митних декларацій.

Суд зазначає, що митна декларація №UA205090/2017/051995 від 14 листопада 2019 року визнана недійсною за заявою позивача після проведення позапланової перевірки та після прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, хоча у позивача було достатньо часу для вчинення таких дій як з дати митного оформлення товару - 14 листопада 2019 року, так і з дати отримання запиту ГУ ДФС у Волинській області від 01 листопада 2018 року №19147/10/03-20-14-02-09 щодо надання пояснень у зв`язку з повідомленням ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» від 05 жовтня 2018 року за №145-6/1219 про порушення законодавчо встановлених термінів розрахунків в іноземній валюті за контрактом №6BPLPS від 03 березня 2017 року.

Крім того, суд звертає увагу, що в поданому позивачем на запит контролюючого органу реєстрі розрахунків за період липень 2017 року до повного виконання контракту №6BPLPS від 03 березня 2017 року вказано, що станом на 22 березня 2018 року виконання вказаного контракту триває, дебіторська заборгованість (сальдо на кінець перевірки) становить 1 240,00 євро (38 319,22 грн.) (а.с.51-54).

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем під час проведення позапланової перевірки не надано документів, що спростовують факт ненадходження валютної виручки по договору купівлі-продажу №6BPLPS від 03 березня 2017 року, згідно наданої ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» інформації в листі від 05 жовтня 2018 року за №145-6/1219.

Разом з тим, Волинська митниця ДФС листом від 12 березня 2019 року №1467/7 підтвердила факт перетину митного кордону України товаром згідно митних декларацій UA205100/2017/004779 від 14 листопада 2017 року та №UA205090/2017/051995 від 14 листопада 2017 року (а.с.58).

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, усі рішення та дії суб`єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом також приймається до уваги, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням наведеного, оскільки позивачем не спростовано належними та допустимими доказами факти, викладені в акті перевірки, у задоволенні адміністративного позову ПП «Л.П . С.» слід відмовити повністю.

Крім того, оскільки судом відмовлено у задоволенні позову, сплачений при поданні позову судовий збір в сумі 1921 грн. 00 коп. не підлягає стягненню з відповідача та залишається за позивачем.

Керуючись статтями 73-77, 243-246, 250, 262, 295, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову приватного підприємства «Л.П.С.» до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Я. Ксензюк