Справа № 1.380.2019.003555
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1.380.2019.003555
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2019 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Шевченківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, в якому просить:

- визнати протиправними дії Шевченківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради щодо відмови у наданні щомісячної адресної грошової допомоги на ОСОБА_2 як внутрішньо переміщену особу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до заяви уповноваженого представника сім`ї від 10.06.2019 року;

- зобов`язати Шевченківський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради здійснити нарахування та виплату щомісячної адресної грошової допомоги на ОСОБА_2 як внутрішньо переміщену особу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до заяви уповноваженого представника сім`ї від 10.06.2019 року.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішення Шевченківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 08.07.2019 року без урахування допомоги на дружину є незаконним, оскільки таке прийнято з порушенням вимог Постанови Кабінету Міністрів України №505. Вважає, що після отримання постійного місця роботи дружиною, сім`я позивача має право отримувати щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам з розрахунку на усіх її членів.

Стверджує, що оскаржуване рішення відповідача, порушує його право на отримання щомісячної адресної допомоги в розмірі, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України №505.

У зв`язку з вищенаведеним адміністративний позов просить задоволити в повному обсязі.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву. Відповідач вказує, що при повторному зверненні від 26.05.2015 року у заяві для призначення щомісячної грошової допомоги позивач не задекларував свою дружину, як таку, що працює з 20.11.2015 року, у зв`язку з чим тимчасову допомогу призначено лише на ОСОБА_1 та його неповнолітню дитину. Про факт працевлаштування дружини позивач зобов`язаний був повідомити Шевченківський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради у триденний строк відповідно до абзацу 1 пункту 11 Порядку №505. Оскільки виплата щомісячної адресної грошової допомоги позивачу була припинена на підставі пункту 7 вищезазначеного Порядку, то в подальшому, відповідно до пункту 3 Порядку №505 ОСОБА_1 на наступний період така не призначена.

Відповідач стверджує, що за таких обставин його дії по нарахуванню та виплаті щомісячної адресної допомоги згідно заяви позивача від 10.06.2019 року відповідають вимогам законодавства, оскільки він діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У зв`язку з наведеним, у задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою судді від 19 липня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення сторін.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини:

Відповідно до довідки від 12.12.2014 року № про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, позивач - ОСОБА_1 , взятий на облік як внутрішньо переміщена особа за зареєстрованим місцем проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки від 25.12.2014 року № про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, дружину позивача - ОСОБА_2 , взято на облік як внутрішньо переміщену особу за зареєстрованим місцем проживання: АДРЕСА_1 .

Шевченківським відділом соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради призначено на сім`ю позивача щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, а саме: з 01.01.2015 року по 23.01.2015 року у розмірі 2210,00 грн. (із розрахунку 884,00 грн. на позивача, як на непрацездатну особу; 884,00 грн. на дитину та 442,00 грн. на дружину); з 24.01.2015 року по 23.03.2015 року розмір допомоги було зменшено на 221,00 грн. у зв`язку із не працевлаштованістю дружини, у тому числі за сприянням державної служби зайнятості, та склав 1989,00 грн. (884,00 грн. на позивача як на непрацездатну особу, 884,00 грн. на дитину та 221,00 грн. на дружину); з 24.03.2015 року виплату допомоги на дружину було припинено, у зв`язку з тим, що дружина не змогла працевлаштуватися, у тому числі за сприянням державної служби зайнятості, таким чином, розмір допомоги склав 1768, 00 грн. (884,00 грн. на позивача як непрацездатну особу та 884,00 грн. на дитину).

20.11.2015 року дружина позивача працевлаштувалася на посаду старшого касира-контролера ТВБВ №10013/0344 філії Львівського ОУ АТ «Ощадбанк», де й продовжує працювати на момент подання позовної заяви.

23.06.2017 року позивачем в черговий раз була подана заява про призначення державної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, у якій було вказано про працевлаштування дружини, однак відповідачем допомога була призначена лише з розрахунку на позивача та дитину.

Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 11.12.2017 року по справі № 466/8648/17 позовні вимоги ОСОБА_1 до Шевченківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради задоволено повністю. Визнано протиправними дії Шевченківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради щодо відмови ОСОБА_1 у наданні щомісячної адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до заяви від 23.06.2017 року. Скасовано рішення Шевченківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради за заявою про призначення державної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам від 23.06.2017 року, в частині відмови у наданні щомісячної адресної грошової допомоги на ОСОБА_2 , як внутрішньо переміщену особу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до заяви від 23.06.2017 року. Зобов`язано Шевченківський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради здійснити нарахування та виплату щомісячної адресної грошової допомоги на ОСОБА_2 як внутрішньо переміщену особу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до заяви від 23.06.2017 року. Дана постанова набрала законної сили 22.12.2017 року.

Шевченківським відділом соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, рішення суду виконано у відповідності до заяви позивача від 23.06.2017 року.

21 грудня 2017 року позивач звернувся до Шевченківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради із заявою про призначення грошової допомоги для покриття витрат на проживання та оплату житлово - комунальних послуг, однак відповідачем допомога була призначена лише з розрахунку на позивача та дитину.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11.05.2018 року у справі №466/1013/18 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними дії Шевченківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради щодо відмови у наданні щомісячної адресної допомоги на ОСОБА_2 як внутрішньо переміщену особу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, відповідно до заяви уповноваженого представника сім`ї від 21.12.2017 року. Скасовано рішення Шевченківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради за заявою про призначення адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам 21.12.2017 року, в частині відмови у наданні щомісячної адресної допомоги на ОСОБА_2 як внутрішньо переміщену особу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, відповідно до заяви уповноваженого представника сім`ї від 21.12.2017 року. Зобов`язано Шевченківський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради здійснити нарахування та виплату щомісячної адресної грошової допомоги на ОСОБА_2 як внутрішньо переміщену особу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, відповідно до заяви уповноваженого представника сім`ї від 21.12.2017 року.

Шевченківським відділом соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, рішення суду виконано у відповідності до заяви позивача від 21.12.2017 року.

20 червня 2017 року позивач у зв`язку із відсутністю змін що впливають на виплату грошової допомоги звернувся до Управління соціального захисту населення Шевченківського району м. Львова із заявою про призначення грошової допомоги для покриття витрат на проживання та оплату житлово - комунальних послуг.

Рішенням відповідача від 02 липня 2018 року про призначення допомоги переміщеним особам на проживання, допомога була призначена з розрахунку лише на позивача та дитину.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26.12.2018 року у справі №1340/5636/18 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними дії Шевченківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради щодо відмови у наданні щомісячної адресної грошової допомоги на ОСОБА_2 , як внутрішньо переміщену особу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до заяви уповноваженого представника сім`ї від 20.06.2018 року. Зобов`язано Шевченківський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради здійснити нарахування та виплату щомісячної адресної грошової допомоги на ОСОБА_2 як внутрішньо переміщену особу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до заяви від 20.06.2018 року.

Шевченківським відділом соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, рішення суду виконано у відповідності до заяви позивача від 20.06.2018 року.

18.12.2018 року позивач у зв`язку із відсутністю змін що впливають на виплату грошової допомоги звернувся до Шевченківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради із заявою про призначення грошової допомоги для покриття витрат на проживання та оплату житлово - комунальних послуг.

Рішенням відповідача від 16.01.2019 року про призначення допомоги переміщеним особам на проживання, допомога була призначена з розрахунку лише на позивача та дитину.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16 травня 2019 року у справі № 1.380.2019.001821 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними дії Шевченківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради щодо відмови у наданні щомісячної адресної грошової допомоги на ОСОБА_2 , як внутрішньо переміщену особу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до заяви уповноваженого представника сім`ї від 18.12.2018 року. Зобов`язано Шевченківський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради здійснити нарахування та виплату щомісячної адресної грошової допомоги на ОСОБА_2 як внутрішньо переміщену особу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до заяви від 18.12.2018 року.

Шевченківським відділом соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, рішення суду виконано у відповідності до заяви позивача від 18.12.2018 року.

10.06.2019 року позивач у зв`язку із відсутністю змін що впливають на виплату грошової допомоги звернувся до Шевченківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги на наступний шестимісячний строк, а саме з 20.06.2019 року.

Рішенням відповідача від 08.07.2019 року про призначення допомоги переміщеним особам на проживання, допомога була призначена з розрахунку лише на позивача та його дитину.

Не погодившись із вказаною відмовою, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Предметом спору у даній справі є оцінка: наявності підстав для призначення позивачу як внутрішньо переміщеній особі щомісячної адресної допомоги на наступний шестимісячний строк.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року №1706-VII (далі - Закон №1706-VII) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до частини другої статті 1 Закону №1706-VII адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визначається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

Як зазначено у частині другій статті 4 Закону №1706-VII підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

У частині першій статті 4 Закону №1706-VII зазначено, що факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 року №505 затверджений Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - Порядок №505).

Відповідно до пунктів 2 та 3 Порядку № 505, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам на строк не більше шести місяців. Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім`ї подає до уповноваженого органу заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 505 особам працездатного віку, яким виплату грошової допомоги було припинено відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога не призначається, крім осіб, які після припинення виплати грошової допомоги втратили працездатність.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 505 якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або дітьми з інвалідністю віком до 18 років, або особами з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім`ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

Таким чином, згідно вказаного Порядку, грошова допомога не призначається на наступний шестимісячний період в тому числі особам працездатного віку, які не працевлаштувалися після шестимісячного строку отримання грошової допомоги.

Пунктом 12 Порядку №505 передбачено, що виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі:

подання уповноваженим представником сім`ї заяви про припинення виплати грошової допомоги;

надання інформації державної служби зайнятості про те, що працездатні члени сім`ї протягом чотирьох місяців не працевлаштувалися за сприянням державної служби зайнятості або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють;

зняття з обліку внутрішньо переміщеної особи;

у разі смерті внутрішньо переміщеної особи.

Виплата грошової допомоги може бути поновлена, якщо протягом місяця з місяця припинення її виплати уповноважений представник сім`ї повідомив уповноваженому органу про зміну обставин, які вплинули на припинення виплати грошової допомоги.

З системного аналізу пункту 12 Порядку №505 слідує, що вказаним пунктом регулюються умови припинення призначеної грошової допомоги та умови поновлення виплат допомоги, яка була раніше призначена, але її виплата була припинена з зазначених підстав.

Як слідує з матеріалів справи, 24.03.2015 року виплата допомоги на дружину позивача ОСОБА_2 була припинено, у зв`язку з тим, що дружина не змогла працевлаштуватися у тому числі за сприянням державної служби зайнятості.

20.11.2015 року дружина позивача працевлаштувалася на посаду старшого касира-контролера ТВБВ №10013/0344 філії Львівського ОУ АТ «Ощадбанк», де й продовжувала працювати на момент звернення позивача із заявою до відповідача від 10.06.2019 року про призначення щомісячної адресної допомоги на наступний шестимісячний строк, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та рішеннями судів.

10.06.2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на наступний шестимісячний строк, в якій зазначив про відсутні зміни в складі сім`ї та в кожного з членів сім`ї уповноваженим представником якої він є, що впливають на призначення щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Рішенням Шевченківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 08.07.2019 року про призначення допомоги переміщеним особам на проживання, допомога була призначена з розрахунку лише на позивача та дитину. У рішенні зазначено, що ОСОБА_2 (дружина позивача) не включена до розрахунку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №212 від 31.03.2015 року.

Суд не погоджується із вказаною підставою для відмови у призначення державної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам з огляду на наступне.

Відповідно до абзацу 10 пункту 3 Порядку № 505 особам працездатного віку, яким виплату грошової допомоги було припинено відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога не призначається, крім осіб, які після припинення виплати грошової допомоги втратили працездатність.

Із змісту вказаного абзацу 10 пункту 3, а також із змісту пунктів 2, 3, 5, 6 Порядку № 505 вбачається, що грошова допомога на наступний строк не призначається тільки тим особам, які продовжують перебувати у статусі не працевлаштованої (безробітної) особи. В разі, якщо така особа працевлаштувалася і її статус не суперечить пунктам 2, 3, 5, 6 Порядку № 505, то вона знову набуває право на призначення щомісячної адресної допомоги.

Вказаний підхід відповідає не тільки нормам вищенаведеного Порядку, але й меті надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, які полягають в тому, що така допомога протягом послідових шестимісячних періодів надається всім внутрішньо переміщеним особам або сім`ям внутрішньо переміщених осіб, які працевлаштувалися на новому місці проживання та не є власниками житлових приміщень, розташованих в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, або не мають на депозитному банківському рахунку коштів у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Суд звертає увагу на те, що діючим Порядком № 505 не встановлено жодного обмеження особи звернутись з новою заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

З огляду на встановлені обставини справи та наведені норми, якими регулюються спірні відносини, суд приходить до висновку про те, що відповідач неправомірно відмовив позивачу у наданні щомісячної адресної грошової допомоги на ОСОБА_2 як внутрішньо переміщену особу.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Ухвалою від 19 липня 2019 року позивач звільнений від сплати судового збору, а відтак, розподіл судових витрат на підставі статті 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до Шевченківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради (вул. Липинського, 11, м. Львів, 79019) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - задоволити повністю.

Визнати протиправними дії Шевченківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради щодо відмови у наданні щомісячної адресної грошової допомоги на ОСОБА_2 як внутрішньо переміщену особу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до заяви уповноваженого представника сім`ї від 10.06.2019 року.

Зобов`язати Шевченківський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради здійснити нарахування та виплату щомісячної адресної грошової допомоги на ОСОБА_2 як внутрішньо переміщену особу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до заяви уповноваженого представника сім`ї від 10.06.2019 року.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 16.09.2019 року.

Суддя Клименко О.М.