Справа № 640/16819/19
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2019-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у вжитті заходів забезпечення позову

06 вересня 2019 року м. Київ № 640/16819/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кармазіна О.А., розглянувши без повідомлення учасників справи заяву позивача про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська харчова компанія» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, код ЄДР: 38129143) звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києва (04208, м. Київ, проспект Гонгадзе, 5-Б, код ЄДР: 34482497), в якому просить суд визнати протиправними та скасувати постанови заступника начальника Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києва Кравцової Олени Сергіївни про відкриття виконавчих проваджень від 12.08.2019 № 59782074, від 14.08.2019 № 59795175 та від 14.08.2019 № 59795175.

Одночасно з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій просить суд зупинити стягнення на підставі постанов Головного управління Держпраці у Київській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 16.04.2019 № КВ479/1439/АВ/ТД/ФС-З04, № КВ479/1439/АВ/МГ/ФС-305 та № КВ479/1439/АВ/ІП/ФС-306 до набрання законної сили судовим рішенням у справі.

В обґрунтування вказаної заяви позивач посилається на те, що на даний час існує реальна можливість примусового виконання виконавчих документів та накладення арешту на банківські рахунки та майно позивача, звернення стягнення на кошти в сумі 504 933,00 грн. накладення заборони розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить позивачу на праві власності, у тому числі коштами, стягнення виконавчого збору в сумі 50 493,30 грн. і витрат виконавчого провадження, що, як наслідок, позбавить позивача можливості своєчасного виконання зобов`язань, у т.ч. податкових та щодо виплати заробітної плати працівникам тощо.

У заяві про забезпечення позову позивач зазначає, що у виконавчих документах стягувача від 16.04.2019 зазначено, що строк пред`явлення постанов до виконання до 16.07.2019 року (включно).

Зазначає, що виконавчі документи пред`явлені стягувачем до примусового виконання 12.08.2019 та 13.08.2019, тобто поза межами строків, установлених частиною 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», з огляду на що, за висновком представника позивача, підстав для відкриття виконавчих проваджень за виконавчими документами у відповідача не було.

Підсумовуючи викладене позивач додав, що, оскільки забезпечення позову є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу позивача, без вжиття заходів забезпечення позову неможливо захистити права, свободи та інтереси позивача, так як примусове виконання виконавчих документів стягувача, які є спірними і оскаржуються позивачем в Окружному адміністративному суді міста Києва (справа № 640/8019/19), може призвести до значної шкоди інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі та вищевказаних негативних наслідків.

Відтак, позивач просить суд задовольнити заяву про забезпечення позову у повному обсязі.

Вирішуючи по суті заву про забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з ч. 1 ст. 151 КАС України забезпечення позову має стосуватися предмету позову. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Виходячи із змісту обґрунтування заяви про забезпечення позову, дослідивши наявні матеріали, суд, станом на час постановлення даної ухвали, приходить до висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, оскільки судом не встановлено обставин крайньої необхідності та підстав, з якими наведені вище норми КАС України пов`язують можливість забезпечення позову.

Більш того, суд зазначає, що протиправність постанов державного виконавця від 12.08.2019 № 59782074, від 14.08.2019 № 59795175 та від 14.08.2019 № 59795175., якими відкрито виконавчі провадження підлягає встановленню судом при вирішенні справи по суті.

Відтак, у суду відсутні належні правові підстави для задоволення заяви позивача.

Частинами 5 та 8 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Керуючись ст. 150-154, п. 9 ч. 5 ст. 243, ст. 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Українська харчова компанія» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, код ЄДР: 38129143) у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Відповідно до ч. 5 та 8 ст. 154 КАС України ухвала суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293 - 297 КАС України з урахуванням п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII).

Суддя О.А. Кармазін