Справа № 397/1097/19
Суддя: Мирошниченко Д. В.
Дата ухвалення: 2019-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 397/1097/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.09.2019 року. Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого-судді Мирошниченка Д.В.,

за участю: секретаря судового засідання: Петренко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Олександрівка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП № 4 Олександрівського відділення поліції Знам?янського відділу поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградській області Кигима Євгенія Степановича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО 18 № 014590 від 24.07.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн., а провадження у справі закрити у зв?язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовної заяви зазначив, що 24.07.2019 року інспектором СПП № 4 Олександрівського ВП лейтенантом поліції Кигимом Є.С. відносно нього винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Згідно вказаної постанови він керував транспортним засобом автомобіль ВАЗ - 2105, номерний знак НОМЕР_1 , з причіпом ПФ-1, номерний знак НОМЕР_2 , в темну пору доби та на причепі неосвітлений задній номерний знак.

Проте він, як водій при виїзді на транспортному засобі, дотримуючись п. 2.3 ПДР України, перевірив справність прицепного та належність роботи світлових засобів, а саме: габаритних вогнів. Цього дня, він з родиною повертався з присадибної ділянки, яка знаходиться в с. Несваткове Олександрівського району Кіровоградської області до місця свого проживання. У темноті він побачив проблискові маячки червоного та синього кольору та світловий жезл працівника поліції по середині проїзної частини, який вказував на його автомобіль та місце зупинки і лише потім увімкнулась підсвітка та ближнє світло на патрульній машині.

Запитавши в інспектора причину зупинки, останній не міг конкретно вказати причину зупинки та поки він розмовляв з одним інспектором інший оглянув його автомобіль та повідомив що у нього не горить підсвітка номерного знаку на причепі. Надавши документи він вийшов з машини та оглянув несправність де виявилось, що перегоріла лампочка. На місці усунути несправність він не мав можливості, оскільки у нього не було запасної лампочки, при цьому пояснив, що несправність буде усунута по приїзду додому, оскільки, відсутність освітлення номерного знаку не є перешкодою для подальшого руху автомобіля із справною системою повторення поворотів, габаритних вогнів та вогнів гальмування на дорозі з незначним рухом і не загрожує безпеці дорожнього руху. Але, його тверджень інспектор не прийняв до уваги та склав постанову.

Позивач у судове засідання не з?явився, надав заяву в якій просив розгляд справи проводити без його участі у зв`язку з перебуванням на роботі за межами Кіровоградської області, позовні вимоги підтримав (а.с. 17).

Відповідач у судове засідання не з?явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив не подав (а.с. 27).

Суд вважає за можливе розглянути дану справу без участі сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказах, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи і про причини своєї неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно постанови серія ДПО18 № 014590 від 24.07.2019 року на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 170 грн. 00 коп. за порушення п. 2.9 (в) ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 6 ст. 121 КУпАП. Відповідно до вказаної постанови, 24.07.2019 року о 21 год. 35 хв. на 1 км а/д Олександрівка-Несваткове, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2105, номерний знак НОМЕР_1 , з причіпом ПФ-1, номерний знак НОМЕР_2 , у якого в темну пору доби не горіла підсвітка заднього номерного знаку (а.с. 4).

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ч. 1, 3 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, що встановлюються протоколом, про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб?єкта владних повноважень обов?язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративне правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 39 рішення «Лучанінова проти України» від 09.09.2011 року, п.1 резолютивної частини рішення «Швидка проти України від 30.10.2014 року), обґрунтовуючи їх, зокрема, як характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов?язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У порушення вказаних норм, поліцейський Кигим Є .С. , будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, не надав суду жодного будь-якого доказу того, що позивачем дійсно було вчинено адміністративне правопорушення.

Тому, з огляду на встановлені в судовому засіданні обставини та визначені відповідно до них правовідносини, приймаючи до уваги той факт, що будь-які відомості, які б спростовували зазначені позивачем обставини у суду відсутні, а відповідачем надані не були, суд приходить до висновку, що задоволення позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 77, 243-246, 250, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора СРПП № 4 Олександрівського відділення поліції Знам?янського відділу поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградській області Кигима Євгенія Степановича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративні правопорушення серії ДПО 18 № 014590 від 24.07.2019 року, винесену інспектором служби реагування патрульної поліції № 4 Олександрівського ВП Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області лейтенантом поліції Кигимом Євгенієм Степановичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн. 00 коп., а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень КАС України, апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Олександрівський районний суд Кіровоградської області).

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 .

Відповідач: Інспектор служби реагування патрульної поліції № 4 Олександрівського ВП Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області лейтенант поліції Кигим Євгеній Степанович, місце знаходження: 27300, Кіровоградська область, смт. Олександрівка, вул. Шевченка, 20.

Суддя: (підпис)

З оригіналом вірно.

Рішення набуло законної сили "_____"_____________ року та підлягає виконанню.

Оригінал рішення зберігається у справі № 397/1097/19.

Суддя Олександрівського районного суду

Кіровоградської області Д.В. Мирошниченко