Справа № 553/1097/19
Суддя: Тимчук Р. І.
Дата ухвалення: 2019-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1097/19
Провадження № 2-а/553/43/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04.09.2019м. Полтава

Ленінський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді Тимчука Р.І.

при секретарі: Лунич Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Полтавської митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Полтавської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови Полтавської митниці ДФС № 0039/80600/19 від 27.03.2019 року, посилаючись на те, що вказаною постановою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 Митного Кодексу України та накладеного штраф в розмірі 8500,00 гривень. Вважає постанову незаконною та необґрунтованою, такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки, на його думку, посадовою особою, якою вирішувалось питання про притягнення його до відповідальності, не враховано всіх обставин вчинення ним правопорушення та адміністративне стягнення накладене після закінчення строку накладення адміністративного стягнення.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та прохав задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без їхньої участі.

Суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників процесу, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та відзив представника відповідача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що постановою Полтавськоъ митницы ДФС України (в особі заступника начальника митниці начальника відділу протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Кримським Андрієм Олександровичем було винесено Постанову у справі про порушення митних правил № 0039/80600/19, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян - на суму 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Постанова від 27 березня 2019року у справі про порушення митних правил № 0039/80600/19 мотивована тим, що «15.09.2018 року об 18 год. 47 хв. в зоні діяльності Сумської митниці ДФС гр-м України ОСОБА_1 на митну територію України в режимі «транзит» (витяг з програмно-інформаційного комплексу автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор») був ввезений автомобіль OPEL VECTRA, номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 .

Згідно даних з програмно-інформаційного комплексу автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» відомості щодо вивезення гр. ОСОБА_1 за межі митної території України зазначеного автомобіля в період з 15.09.2018 року по 27.03.2019 року відсутні».

Відповідно до ч.3 статті 470 МК України, передбачено відповідальність за перевищення встановленого ст. 95 МК України строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення до органу доходів і зборів більше ніж на десять діб.

Відповідно до статті 268 КУпАП та статей 498, 526 МК України особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом.

Справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Протокол про порушення митних правил №0039/80600/19 ОСОБА_1 не вручався через те, що він не був присутній при його складенні, що підтверджується протоколом.

В своєму відзиві відповідач в якості доказів повідомлення ОСОБА_1 про час розгляду справи надано :

-повідомлення про призначення розгляду справи №997/10/16-70-20 від 18.02.2019року додатком до якого є копія протоколу про порушення митних правил №0039/80600/19, конверт та повідомлення про вручення з довідкою. У довідці до повідомлення про вручення значиться, що поштове відправлення повернуто відправнику у зв`язку з закінченням терміну зберігання;

-повідомлення про призначення розгляду справи №1174/10/16-70-20-01 від 07.03.2019року, конверт та повідомлення про вручення з довідкою. У довідці до повідомлення про вручення також значиться, що поштове відправлення повернуто відправнику у зв`язку з закінченням терміну зберігання;

-повідомлення про призначення розгляду справи №1290/10/16-90-20-01 від 18.02.2019року додатком до якого є копія постанови, конверт та повідомлення про вручення з довідкою. У довідці до повідомлення про вручення значиться, що поштове відправлення повернуто відправнику у зв`язку з закінченням терміну зберігання.

Суд вважає, що відповідачем всупереч вимог ч.4 ст. 526 МК України, яка кореспондується зі ст.268 КУпАП, справу про порушення митних правил розглянуто за відсутності ОСОБА_1 , так як були відсутні дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.

Твердження відповідача про належне дотримання ним вимог щодо сповіщення ОСОБА_1 спростовуються наступним.

Відповідно до ч.6 ст.494 МК України протокол вважається врученим навіть у разі, якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не перебувала за повідомленою нею адресою або місце проживання чи фактичного перебування, назване нею, є недостовірним.

Відповідно до витягу від 15.02.2019 р. модуля «перетину кордону транспортним засобом» автоматизована система митного оформлення « Інспектор», та копією відповіді з Головного управління ДФС у Полтавській області від 22.02.2019 року № 1330/7/16-31-08-01-17, наданих позивачем вбачається, що митним органам повідомлена достовірна інформація про реєстрацію фактичного місця проживання ОСОБА_1 , що підтверджується його паспортними даними.

Оскільки, митним органом не надано доказів відсутності ОСОБА_1 за достовірно повідомленою митним органам адресою, з огляду на вимоги ч.6 ст.494 МК України протокол не може вважатися врученим позивачу.

Форма ф.20 довідки Укрпошти про причини повернення кореспонденції передбачає повернення через недостовірну адресу а також з інших причин, якими може бути письмова відмова одержувача або відсутність його за місцем проживання, проте в довідці відповідача значиться що лист повернуто по закінченню строку зберігання.

Враховуючи викладене суд вважає, що відповідач порушив вимоги ч.4 ст. 526 МК України, оскільки розглянув справу маючи докази, що протокол та повідомлення про призначення розгляду справи ОСОБА_1 не вручені, що підтверджується наданим відповідачем повідомленням про вручення, а необхідною умовою розгляду справи за відсутності правопорушника, з огляду на приписи закону, є не формальне відправлення протоколу або повідомлення особі, а наявність достовірних даних про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідачем не надано доказів які саме документи були вкладені останнім у відправлений лист.

У Постанові Верховного суду від 03 квітня 2018 року по справі № 156/404/17 сформульовано наступний висновок: «Виходячи з системного аналізу вказаних норм права, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, що має місце в даній справі через відсутність належного повідомлення позивача про час та місце розгляду справи про порушення митних правил, є окремою самостійною і достатньою підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил.»

Всупереч змісту протоколу про порушення позивачем митних правил №0039/80600/19 справа про порушення митних правил розглянута не 26 лютого 2019 року, а 27 березня 2019 року.

Як зазначив Конституційний Суд України у своєму рішенні від 29 червня 2010 року № 17-рп/2010, одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

Враховуючи викладене суд вважає, що ОСОБА_1 безпідставно недопустили до участі в розгляді справи, як особи притягнутої до відповідальності за порушення митних правил наслідком чого є порушення прав передбачених ст.498 МК України.

Відповідно до частини 1 статті 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Частинами 1 та 2 статті 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням. Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням.

Згідно із статтею 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил змінюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статті 283 Кодексу про адміністративні правопорушення України (надалі - КУпАП) постанова органу посадової особи у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування суду та прізвище й ініціали судді, який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; викладення обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Отже, КУпАП визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що ухвалюється в конкретній адміністративній справі. В них повинні бути вказані не лише час, місце вчинення правопорушення, його суть, а й обставини вчинення правопорушення, а також наведені докази на обґрунтування наявності складу правопорушення та його юридичної кваліфікації. Ці дані встановлюються поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами, документами тощо.

Вимога статті 283 КУпАП щодо обов`язкового зазначення у постанові нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, спрямована на забезпечення законності рішень, які приймаються, та виключає двозначність тлумачення складу адміністративного діяння, за вчинення якого на винну особу накладається адміністративне стягнення.

Отже, мотивування у постанові про порушення митних правил висновків щодо кваліфікації правопорушення полягає у зіставленні ознак установленого органом протиправного діяння та ознак правопорушення, відповідальність за який передбачена Митним кодексом України, його частиною або пунктом, і формулюванні висновку про їх відповідність.

Відповідно до частини 3 статті 470 МК України (недоставлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів до органу доходів і зборів призначення, видача їх без дозволу органу доходів і зборів або втрата) перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 95 МК України, строк транзитного перевезення для автомобільного транспорту становить 10 діб , а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб.

Диспозиція вказаної норми передбачає відповідальність за декілька ознак об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, а саме: перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів та втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів.

Так, у оскаржуваній постанові йде мова про автомобіль «OPEL VECTRA, номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 .

У відзиві на позов відповідач вказав, що автомобіль, який ввезений позивачем, слід кваліфікувати як товар з огляду на приписи пункту 57 частини 1 статті 4 МК України. Згідно матеріалів справи про порушення митних правил автомобіль ввезено з метою особистого користування в режимі «транзит», що видно з витягів від 29.01.2019 р., 27.03.2019 р., 04.07.2019 р. модуля «перетину кордону транспортним засобом» автоматизована система митного оформлення «Інспектор». Проте, ст.93 МК Українивиключає можливість використання товарів в інших цілях, зокрема особистого використання, крім транзиту.

З посиланням на ч.1 ст.381 МК України у відзиві також значиться, що автомобіль є транспортним засобом особистого користування. Хоча при розгляді справи про порушення митних правил, як вбачається з наданої Полтавською митницею ДФС справи, не встановлено кому належить автомобіль «OPEL VECTRA, номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , де він постійно зареєстрований, які повноваження були у ОСОБА_1 відносно даного автомобіля, хто відповідальний за його вивезення. Вказані обставини повинні були досліджуватися при розгляді справи так як пропуск вказаного автомобіля митницею зумовлено виконанням вимог ст.381 МК України (Особливості ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування з метою транзиту через митну територію України), яка дозволяє ввезення громадянами України для особистого користування в режимі «транзит» без письмового декларування автомобілів постійно зареєстрованих у відповідних реєстраційних органах іноземної держави. На вказану норму закону посилається і відповідач у своєму відзиві.

Отже, оскаржувана постанова не містить чіткої класифікації предмета порушення митних правил та правового режиму ввезеного автомобіля, що передбачено ч.3 ст.470 МК України.

У постанові та у протоколі вказано, що ОСОБА_1 ввіз автомобіль в зоні діяльності Сумської митниці, хоча не зазначено через який митний пост було ввезено автомобіль.

Відповідачем при розгляді справи не враховано, що митний орган не ознайомив позивача з вимогами ст.ст. 95, 470, 485 МК України, що видно з витягів від 29.01.2019 р., 27.03.2019 р., 04.07.2019р. модуля «перетину кордону транспортним засобом» автоматизована система митного оформлення «Інспектор». Вказана обставина є обставиною, що пом`якшує відповідальність. Зміст протоколу про порушення митних правил №0039/80600/19 від 18.02.2019 року та постанови №0039/80600/19 про порушення митних правил від 27 березня 2019 року свідчать, що вказана вище обставина не врахована відповідачем при розгляді справи за порушення митних правил.

У протоколі про порушення митних правил №0039/80600/19 від 18.02.2019 року вказано, що під час проведення перевірки по факту відсутності інформації про вивезення гр. ОСОБА_1 у встановлені строки зазначеного транспортного засобу за межі митної території України було встановлено, що згідно даних програмно-інформаційного комплексу «Автотранспортні засоби» Єдиної автоматизованої інформаційної системи, інформація щодо вивезення автомобіля «OPEL VECTRA», номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 зазначеним громадянином за межі митної території України з 15.09.2018р. по 18.02.2019 відсутня.»

У постанові №0039/80600/19 про порушення митних правил, вказано, що раніше громадянин України ОСОБА_1 згідно ПІК «Реєстр порушників митних правил» ЄАІС ДФС до адміністративної відповідальності за порушення митних правил не притягувався».

Проте, у матеріалах справи про порушення митних правил, наданих суду Полтавською Митницею ДФС, відсутні будь-які дані програмно-інформаційного комплексу «Автотранспортні засоби» Єдиної автоматизованої інформаційної системи, відсутні будь-які дані з ПІК «Реєстр порушників митних правил» ЄАІС ДФС.

Відповідно довимог ч.2 ст.494 МК України протокол про порушення митних правил повинен містити дані про місце вчинення порушення митних правил, проте в протоколі про порушення ОСОБА_1 митних правил №0039/80600/19 від 18.02.2019 ці дані відсутні.

Протокол про порушення митних правил та постанова в справі про порушення митних правил повинна містити дані про місце роботи, посаду або рід занять особи що притягується до відповідальності передбачено Наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 № 652 «Про затвердження форм процесуальних документів у справах про порушення митних правил», Зареєстрований у Міністерстві юстиції України 20 червня 2012 року за № 1015/21327, але в протоколі та постанові відсутні дані про місце роботи, посаду або рід занять позивача.

Справа про порушення митних правил розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання посадовою особою митного органу матеріалів, необхідних для вирішення справи (ст.525 МК України), таким чином відповідачем порушено як строк розгляду справи про порушення митних правил, так і строк накладення адміністративного стягнення, що згідно ст. 467 МК України обчислюється шестимісячним терміном з дня виявлення правопорушення.

Перевищення встановленого ч.3 ст.470 МК України терміну з 15.09.2018 року зафіксовано, а відповідно виявлено органами митниці в автоматичному режимі у програмно-інформаційному комплексі автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор». Митницею надано три роздруківки у підтвердження цього факту.

Твердження відповідача про те, що датою виявлення вчиненого правопорушення є 18.02.2019 року є необґрунтованим, так як дане правопорушення є очевидним через фіксування строку транзитного перевезення в програмно-інформаційному комплексі митних органів, і його неможливо приховати та встановлення не потребує будь-якої перевірки.

Стягнення накладено лише 27 березня 2019 року, тобто у термін що перевищує 6-місячний термін з моменту виявлення триваючого правопорушення.

Твердження відповідача, що він виявив факт не вивезення автомобіля 18.02.2019 року не є об`єктивними з огляду на наступне:

Пунктом 2.1. ч. 2 Розділу IV Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затвердженого наказом Державної митної служби України №1118 від 17.11.2005 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.11.2005 р. за №1428/11708 (Дія цих Правил поширюється в т.ч. на транспортні засоби, що переміщуються через митний кордон України громадянами, які не є суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності, на митну територію з метою транзиту) визначено, що контроль за виконанням зобов`язань про транзит здійснюється митним органом, яким проводилося митне оформлення транспортного при ввезенні його на митну територію України.

Згідно статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Рисовський проти України» (№ 29979/04) висловив правову позицію, відповідно до якої принцип «належного урядування», зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовний спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливості уникати виконання своїх обов`язків.

Крім того, стосовно судового контролю за дискреційними адміністративними актами суб`єктів владних повноважень Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював позицію з цього питання, згідно якої національні суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору (пункт 157 рішення у справі «Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру» (Sigma Radio Television ltd. v. Cyprus № 32181/04); пункт 44 рішення у справі «Брайєн проти Об`єднаного Королівства» (Bryan v. the United Kingdom); пункти 156-157, 159 рішення у справі «Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру» (Sigma Radio Television ltd. v. Cyprus №32181/04); пункти 47-56 рішення у справі «Путтер проти Болгарії» (Putter v. Bulgaria №38780/02).

Статтею 531 МК України встановлено що підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил зокрема є: необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неповна кваліфікація вчиненого правопорушення.

Відповідно до ст. 522 МК України, суд в даному випадку не наділений компетенцією щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, а відповідно до ст.530 МК України здійснює перевірку законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки постанова Полтавської митниці ДФС є протиправною, винесена без урахування строку накладення адміністративного стягнення визначеного ст. 467 МК України, а тому постанова Полтавської митниці ДФС № 0127/80600/18 0039/80600/19від 27.03.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 8500 гривень підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5-12, 192-194, 241-246 КАС України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 , строк оскарження постанови в справі про порушення митних правил, який пропущений з поважних причин.

Постанову Полтавської митниці ДФС № 0039/80600/19 від 27.03.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 8500 гривень - визнати протиправною та скасувати, а провадження по справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Р. І. Тимчук