Справа № 640/19240/18
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2019-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 серпня 2019 року № 640/19240/18

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Меркс Інтеріо»

до Державної фіскальної служби України

про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Меркс Інтеріо» з позовом до Державної фіскальної служби України, в якому просить суд:

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних Розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №350 від 23.07.2018 року ТОВ «МЕРКС ІНТЕРІО» до податкової накладної №3476 від 25.11.2014 року ТОВ «МЕРКС ІНТЕРІО» за датою її подання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ «Меркс Інтеріо» подало на реєстрацію у Єдиному реєстрі податкових накладних Розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №350 від 23.07.2018 року до податкової накладної №3476 від 25.11.2014 року, однак відповідач відмовив у такій реєстрації.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва суду від 06.12.2018 року відкрито провадження в адміністративній справі №640/19240/18, розгляд якої вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну та наявні у нього докази, що стосуються спору.

Відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву у встановлений судом строк.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив наступне.

14.10.2014 року між ТОВ «Меркс Інтеріо» та Публічним акціонерним товариством «Діпробудмашина» укладено Договір поставки №40/ОМ/14, за яким ТОВ «Меркс Інтеріо» зобов`язане виготовити та поставити товар згідно заявок отриманих від покупця.

Відповідно до умов договору, поставка товару Продавцем здійснюється після отримання попередньої оплати від Покупця.

25.11.2014 року ТОВ «Меркс Інтеріо» отримано на розрахунковий рахунок часткову передоплату за товар в сумі 150 000,00 грн. На отриману суму авансу складено та зареєстровано в ЄРПН податкову накладну №3476 від 25.11.2014 року на Покупця Публічне акціонерне товариство «Діпробудмашина».

Додатковою угодою №3 від 20.07.2018 року Покупець та Продавець внесли зміни до умов Договору постачання №40/ОМ/14 від 14.10.2014 року. Відповідно до внесених змін Продавець частково повернув передоплату отриманого від Покупця за постачання товару в сумі 150 000,00 грн.

ТОВ «Меркс Інтеріо» виписано розрахунок коригування №350 від 23.07.2018 року до податкової накладної №3476 від 25.11.2014 року та направлено для реєстрації в ЄРПН.

30.07.2018 року ТОВ «Меркс Інтеріо» в електронному вигляді отримало Квитанцію №1 з відмовою у прийнятті розрахунку. Причиною відмови в прийнятті зазначено: Документ не може бути прийнято - порушено вимоги статті 102 Податкового кодексу України та пункту 6 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 29.12.2010 року №1246, а саме: дата складання податкової накладної не може бути меншою ніж 1095 календарних днів від дати складання розрахунку коригування.

ТОВ «Меркс Інтеріо» не згодне із відмовою у прийнятті розрахунку коригування №350 від 23.07.2018 року до податкової накладної №3476 від 25.11.2014 року, у зв`язку з чим звернулось до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до підпункту 192.1.1 пункту 192.1 статті 192 Податкового кодексу України, якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то:

а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов`язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок;

б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв`язку з отриманням таких товарів/послуг.

Постачальник має право зменшити суму податкових зобов`язань лише після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування до податкової накладної.

Аналіз наведених норм свідчить про право позивача на внесення змін до податкової накладної, що була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних, у зв`язку із зміною кількісних та вартісних показників, внесених до такої податкової накладної.

Коригування податкового зобов`язання здійснено позивачем в межах строку дії договірних відносин у податковому (звітному) періоді, в якому такі зміни відбулися фактично.

Таким чином, суд вважає правильним застосування до спірних правовідносин положень пункту 192.1 статті 192 Податкового кодексу України, згідно з якими якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Суд не погоджується з твердженням відповідача про те, що у разі, якщо повернення постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг відбувається після спливу 1095 днів з періоду, в якому були визначені податкові зобов`язання з податку на додану вартість, то платник податків - продавець таких товарів/послуг не може застосовувати норми пункту 192.1 статті 192 Податкового кодексу України і відкоригувати податкові зобов`язання з податку на додану вартість. Таке твердження ґрунтується на помилковому тлумаченні зазначених у касаційній скарзі норм податкового законодавства.

Аналогічних висновків дотримується Верховний Суд, під час вирішення аналогічних справ, зокрема постанова від 19.04.2018, справа №810/30/16 (провадження №К/9901/3887/17), постанова від 07.11.2018, справа № 816/1403/17 (провадження К/9901/47591/18).

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд дійшов висновку про відсутність у ДФС України підстав для відмови у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування кількісних та вартісних показників від 23.07.2018 року №350.

З урахуванням встановлених обставин справи, висновків та наведених норм чинного законодавства України, суд приходить висновку, що рішення ДФС України про відмову у прийнятті до реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування кількісних та вартісних показників від 23.07.2018 року №350 до податкової накладної №3476 від 25.11.2014 року протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 72, ч. ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6-10, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, ч.1 ст.382 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Меркс Інтеріо» (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 45, ) до Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ) про зобов`язання вчинити дії - задовідьнити.

2. Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних Розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №350 від 23.07.2018 року ТОВ «МЕРКС ІНТЕРІО» до податкової накладної №3476 від 25.11.2014 року ТОВ «МЕРКС ІНТЕРІО» за датою її подання.

3. Присудити на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Меркс Інтеріо» (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 45, ) сплачений ним судовий збір у розмірі 1762,00 грн (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (ідентифікаційний код 39292197, адреса: 04053, м. Київ, Львівська пл., 8).

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур