Справа № 826/12408/18
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2019-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Аліменка В.О.,

суддів Шурка О.І., Кучми А.Ю.,

розглянувши порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 травня 2019 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 15.06.2018 пенсії за віком, за донарахований страховий стаж з застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35% при визначені коефіцієнта страхового стажу для обчислення пенсії.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 травня 2019 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач звернувся із апеляційною скаргою, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у м. Києві та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування".

15.06.2018 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, із письмовою заявою про проведення перерахунку пенсії на підставі ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідачем було здійснено перерахунок пенсії з урахуванням величин оцінки одного року страхового стажу на рівні 1%, що оформлено Розпорядженням від 18.06.2018 року.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відповідач діяв на підставі, у спосіб та в межах наданих йому повноважень, а тому в даному випадку відсутні підстави для зобов`язання його здійснити обчислення розміру пенсії, виходячи із величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1, 35 %, у зв`язку із чим у задоволенні позову слід відмовити.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що позивачу було звужено обсяг існуючих прав, а саме, звужено обсяг його права власності, яке захищається ст.. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що полягає в порушенні принципу верховенства права, який включає принцип «правомірних або законних очікувань».

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Частиною першою статті першої Закону України "Про пенсійне забезпечення" закріплено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті другої цього ж Закону, видами державних пенсій є трудові пенсії:

1) за віком;

2) по інвалідності;

3) в разі втрати годувальника;

4) за вислугу років.

У частині першій статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.03.2003 № 1058-ІV передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Умови призначення пенсії за віком закріплені статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", де зазначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Відповідно до частини першої статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Згідно з частиною першою статті 25 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою: Кс = (См х Вс):( 100 % х 12), де: Кс - коефіцієнт страхового стажу; См - сума місяців страхового стажу; Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1 %.

Таким чином, пенсія за віком є пенсійною виплатою, яку отримує особа за умови досягнення певного встановленого віку та наявності передбаченого страхового стажу, що розраховується відповідно до встановленої законодавством формули.

При цьому, з`ясовуючи належність застосування величини оцінки одного року страхового стажу пенсії позивача, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 4-3 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Пунктом 4-4 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що з 01.10.2017 по 31.12.2017 при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

Аналіз вищезазначених норм Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" свідчить про те, що у разі перерахунку призначених пенсій застосовується величина оцінки одного року страхового стажу - 1%, а у разі призначення пенсії, застосовується величина 1,35%.

Отже, відповідач при перерахунку пенсії позивача не мав законних підстав для застосування оцінки одного року страхового стажу 1,35 %.

При цьому, колегія суддів зазначає, що основоположним при вирішенні оцінки одного року страхового стажу, яка має бути застосована до пенсії позивача, є те, що оцінка 1,35 % застосовується виключно для призначення пенсій, які призначаються з 01.10.2017 по 31.12.2017, а тому, цей показник не може бути застосовано до його пенсії.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду 19.09.2018 у справі № 825/1898/18, від 03.10.2018 у справі № 805/3188/18-а, від 08.01.2019 у справі № 2340/2946/18 та від 25.04.2019 у справі № 0840/3529/18.

Відповідно ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 травня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді О.І. Шурко

А.Ю. Кучма