Справа № 530/958/19
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2019-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

10 вересня 2019 рокум. ПолтаваСправа № 530/958/19

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Бойко С.С., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Загрунівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області про визнання незаконним та скасування рішення, поновлення на посаді, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Зіньківського районного суду Полтавської області з позовом до Загрунівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області про

- визнання протиправним та відміну рішення тридцять четвертої сесії сьомого скликання Загрунівської сільської ради Зіньківського району від 21.03.2019 про висловлення недовіри сільському голові ОСОБА_1 та дострокове припинення повноважень сільського голови Загрунівської сільської ради Зіньківського району ОСОБА_2 В ОСОБА_3 ;

- поновлення ОСОБА_1 на посаді голови Загрунівської сільської ради Зіньківського району ОСОБА_1 ;

- визнання невиконання секретарем Загрунівської сільської ради Зінківського району Полтавської області Горбатій Тетяною Юріївною постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 21.03.2019 по справі №530/1444/17, яким ОСОБА_1 поновлено на посаді голови Загрунівської сільської ради Зіньківського району.

Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 19.07.2019 задоволено заяву судді Должко С.Р. про самовідвід.

Розпорядженням голови Зіньківського районного суду Полтавської області від 23.07.2019 №22 цю справу передано до Гадяцького районного суду Полтавської області.

Ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 26.07.2019 справу передано для розгляду до Полтавського окружного адміністративного суду.

Справа надійшла до суду 05.09.2019.

Пунктом 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до частини другої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі за цим позовом суд виходить з такого.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України. Для реалізації кожним конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні утворено систему адміністративних судів.

Водночас, частиною першою статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.

Згідно з частиною першою статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї доказів, позивачем заявлено ряд окремих позовних вимог не пов`язаних між собою підставами виникнення та поданими доказами та порядок їх вирішення, а саме:

(1) визнання протиправним та відміну рішення тридцять четвертої сесії сьомого скликання Загрунівської сільської ради Зіньківського району від 21.03.2019 про висловлення недовіри сільському голові ОСОБА_1 та дострокове припинення повноважень сільського голови Загрунівської сільської ради Зіньківського району Цюпи В ОСОБА_4 І.; поновлення ОСОБА_1 на посаді голови Загрунівської сільської ради Зіньківського району ОСОБА_2 В ОСОБА_5 . Вказані вимоги обґрунтовані протиправністю рішення відповідача та належним виконанням своїх обов`язків позивачем;

(2) визнання невиконання секретарем Загрунівської сільської ради Зінківського району Полтавської області Горбатій Тетяною Юріївною постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 21.03.2019 по справі №530/1444/17, яким ОСОБА_1 поновлено на посаді голови Загрунівської сільської ради Зіньківського району. Вказану вимогу обґрунтовано невиконанням секретарем Загрунівської сільської ради Зінківського району Полтавської області Горбатій Тетяною Юріївною постанови суду.

Приписами статті 129-1 Конституції України встановлено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частини другої статті 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Положеннями статті 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Суд зазначає, що Конституційний Суд України, розглядаючи справу N 1-7/2013 у Рішенні від 26.06.2013 року, звернув увагу, що вже неодноразово зазначав про те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року N 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року N 11-рп/2012).

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції", пункт 68).

Конституційний Суд України беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Отже, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.

Таким чином, у відповідності до зазначених правових норм, зокрема, Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 21.03.2019 по справі №530/1444/17 є обов`язковою до виконання на всій території України.

Саме з метою належного захисту прав щодо виконання судових рішень законодавцем нормативно врегульовано питання судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах, зокрема, одним із способів судового контролю є порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду (ч. 1 ст. 383 КАС України).

Зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Зі змісту позовної заяви судом встановлено, що фактичною підставою для звернення до суду зі другою (2) позовною вимогою, слугувало невиконання секретарем Загрунівської сільської ради Зінківського району Полтавської області Горбатій Тетяною Юріївною постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 21.03.2019 по справі №530/1444/17.

Тобто, вказана вимоги стосуються саме порядку виконання судового рішення, а тому позивач, у випадку незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача, має встановлене законом право у порядку статті 383 КАС України подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, в цій частині новий спір не виник, а має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

Відповідно, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен звернутись до суду в порядку судового контролю за виконанням рішення, а не пред`являти новий адміністративний позов.

Відтак, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Таким чином, позивачем у позовній заяві об`єднано позовні вимоги та заяву подану в порядку ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України , які не пов`язані між собою підставами виникнення, поданими доказами. Крім того, суд звертає увагу позивача, що Кодексу адміністративного судочинства України встановлений різний порядок розгляду позовної заяви та заяви поданої в порядку ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому їх розгляд в одному провадженні неможливий.

Згідно з пунктом 6 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Отже, враховуючи, що позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог і відсутні підстави для застосування положень ст. 172 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви на підставі п. 6 ч. 4 ст. 169 цього Кодексу.

На підставі вищенаведеного, керуючись пунктом 6 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Повернути позовну заяву ОСОБА_1 до Загрунівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області про визнання незаконним та скасування рішення, поновлення на посаді позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що він має право на звернення до Полтавського окружного адміністративного суду з позовної заявою поданою в порядку ст. 168 Кодексу адміністративного судочинства України та із заявою поданою в порядку ст.ст. 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України з відповідними заявами щодо виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 21.03.2019 по справі №530/1444/17.

Копію ухвали направити особі, яка її подала, разом із позовною заявою та доданими до неї документами.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Другого апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд відповідно до правил, встановлених підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Суддя С.С. Бойко