Справа № 120/1485/19-а
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2019-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

10 вересня 2019 р. Справа № 120/1485/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комара П.А., розглянувши у письмовому провадженні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Державної служби геології та надр України до приватного підприємства "Моноліт-ГСМ" про анулювання спеціального дозволу на користуваннями надрами

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась Державна служба геології та надр України з адміністративним позовом до приватного підприємства «Моноліт-ГСМ» про анулювання спеціального дозволу на користування надрами.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що ПП «Моноліт-ГСМ» надано спеціальний дозвіл на користування надрами № 4594 від 23.10.2014, з метою геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки пиляльних вапняків, затвердження запасів корисних копалин ДКЗ України, строком на 5 років до 23.10.2019.

Наказом Державної служби геології та надр України № 121 від 10.04.2018 «Про проведення планових заходів державного нагляду (контролю) Державною службою геології та надр України у травні 2018 року», Департаменту державного геологічного контролю було доручено провести планові перевірки надрокористувачів, в зв`язку з чим відповідачу було направлено повідомлення про проведення планової перевірки від 12.04.2018.

За результатами перевірки складено Акт перевірки № 06-03/26/2018-25/п (71) від 30.05.2018 про недопущення до перевірки та зазначено, що власником ПП «Моноліт-ГСМ» ОСОБА_1 відмовлено у проведені перевірки на підставі відсутності директора ПП «Моноліт-ГСМ» ОСОБА_2 та всієї технічної документації, чим порушено вимоги статей 10, 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та пункту 5.3. Угоди про умови користування надрами, яка є невід`ємною частиною спеціального дозволу на користування надрами № 4594 від 23.10.2014, в частині обов`язку надрокористувача допустити представників Держгеонадр для здійснення державного геологічного контролю.

На підставі зазначеного Акту перевірки складено припис від 01.06.2018 № 350-14/06, щодо усунення порушень, зазначених в Акті. Однак, у встановлений строк відповідач порушення не усунув.

Відтак, наказом Державної служби геології та надр України від 07.09.2018 № 311 дію дозволів було зупинено та надано надрокористувачу строк 30 календарних днів для усунення порушень.

Позивач зазначає, що ними був направлений лист № 334/03/14-18 від 08.01.2019 з проханням надати до Держгеонадр власну позицію (згоду/незгоду) на припинення права користування надрами, шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами у зв`язку з порушенням вимог передбачених спеціальними дозволами.

Однак, як стверджує позивач, 01.02.2019 відповідачем надано відповідь до Держгеонадр про незгоду на припинення права користування надрами, тому, позивач вважає, що наявні підстави для припинення цього права, шляхом анулювання спеціального дозволу у судовому порядку.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 10.05.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

10.07.2019 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, останній вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Підставами для зупинення користування надрами та, відповідно, звернення до суду про припинення права користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу, стало невиконання припису на усунення порушень, виявлених за наслідком перевірки ПП «Моноліт-ГСМ», оформленої Актом перевірки 06-03/26/2018-25/п (71) від 30.05.2018.

Однак, на виконання акту і припису відповідачем було направлено інформацію про виконання вимог припису за результатами перевірки ПП «Моноліт-ГСМ» разом з пояснювальною запискою та додатками до неї, отримання яких позивачем не заперечується. З пояснювальної записки вбачається, що відповідач неодноразово звертався до контролюючих органів з пропозицією створити комісію для проведення обстеження на Сапіжанському - 2 родовищі. Дані прохання були обумовлені тим, що в момент завершення робочого проекту на геологічне вивчення та ДПР стався обвал на транспортному штреку, рух до місця проведення ДПР на ліцензійній площі став неможливим у зв`язку з обрушенням кровлі, обвалами та зсувами ґрунту у східній частині родовища, та просив про можливість зміни частково ліцензійної площі.

Крім того, позивач ще отримав від відповідача документацію на виконання вимог припису і акту. Таким чином, станом на час звернення позивача з даним адміністративним позовом, відповідачем було вчинено усі можливі дії щодо усунення порушень зазначених в акті та приписі.

Представник відповідача вважає, що з моменту винесення позивачем припису, ПП «Моноліт-ГСМ» відразу ж приступило до його виконання, шляхом вчинення відповідних дій. При цьому, вся необхідна документація, яка підтверджує повне виконання припису, знаходилась у позивача.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 15.07.2019 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять календарних днів.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 08.08.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання учасники справи не прибули, хоча про дату, час і місце засідання повідомлялися завчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Поряд із цим, представником позивача подано клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на наведене вище, враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, а також достатність письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, суд приходить висновку про можливість розглянути та вирішити справу у письмовому провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Приватному підприємству «Моноліт-ГСМ» надано спеціальний дозвіл на користування надрами № 4594 від 23.10.2014, з метою геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки пиляльних вапняків, затвердження запасів корисних копалин ДКЗ України, строком на 5 років.

23.10.2014 між Державною службою геології та надр України та Приватним підприємством «Моноліт-ГСМ» укладена Угода про умови користування надрами (№4594 від 23.10.2014).

Наказом Державної служби геології та надр України №523 від 28.11.2017 затверджено річний план здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державною службою геології та надр України на 2018 рік, відповідно до якого перевірку відповідача призначено на 28.05.2018.

Наказом Державної служби геології та надр України № 121 від 10.04.2018 «Про проведення планових заходів державного нагляду (контролю) Державною службою геології та надр України у травні 2018 року», Департаменту державного геологічного контролю доручено провести планові перевірки надрокористувачів, в зв`язку з чим відповідачу було направлено повідомлення про проведення планової перевірки від 12.04.2018, яке останній отримав 18.04.2018.

За результатами перевірки складено Акт перевірки № 06-03/26/2018-25/п (71) від 30.05.2018 про недопущення до перевірки, в якому зазначено, що власником ПП «Моноліт-ГСМ» ОСОБА_1 було відмовлено у проведені перевірки на підставі відсутності директора ПП «Моноліт-ГСМ» ОСОБА_2 та всієї технічної документації, чим порушено вимоги статей 10, 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та пункту 5.3. Угоди про умови користування надрами, яка є невід`ємною частиною спеціального дозволу на користування надрами № 4594 від 23.10.2014, в частині обов`язку надрокористувача допустити представників Держгеонадр для здійснення державного геологічного контролю.

На підставі зазначеного Акту перевірки позивачем складено припис № 350-14/06 від 01.06.2018, в якому вказано про необхідність у строк до 02.07.2018 усунути порушення вимог законодавства у сфері надрокористування, зазначених в Акті, та подати в письмовій формі до Центрального міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадр України матеріали, які підтверджують факт усунення порушень.

Відповідачем 27.06.2018 направлено інформацію про виконання припису за результатами перевірки ПП «Моноліт-ГСМ» до Центрального міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадр України, в якій зазначено, що після пред`явлення направлення на проведення перевірки директором підприємства ОСОБА_1 було надано пакет документів та запрошено відвідати ОСОБА_3 . Крім того, до даної інформації надано пояснювальну записку та копії документів.

Наказом Державної служби геології та надр України від 07.09.2018 № 311 зупинено дію спеціальних дозволів та надано надрокористувачу 30 календарних днів для усунення порушень.

Позивачем направлений лист № 334/03/14-18 від 08.01.2019 до ПП «Моноліт-ГСМ» з проханням надати до Держгеонадр у 15 денний строк власну позицію (згоду/незгоду) на припинення права користування надрами, згідно з спеціальним дозволом на користування надрами №4594 від 23.10.2014.

01.02.2019 відповідачем надано пояснення (№1 від 25.01.2019) Державній службі геології та надр України, в яких доніс свою позицію щодо припинення права на користування надрами ПП «Моноліт-ГСМ» наданого Спеціальним дозволом №4594 від 23.10.2014 та просив розглянути пояснення та об`єктивно вирішити питання про доцільність продовження або анулювання Спеціального дозволу №4594 від 23.10.2014.

Крім того, в даних поясненнях зазначено, що в момент завершення Робочого проекту на геологічне вивчення та ДПР стався обвал на транспортному штреку, рух до ліцензійної площі став неможливим у зв`язку з обрушенням кровлі, обвалами та зсувами ґрунту в східній частині родовища. Користувачем не порушено ст. 26 Кодексу України та інших Положень, які пред`явлено приписом №350-14-08 від 01.06.2018 - недопущення до перевірки перевіряючих для здійснення державного геологічного контролю та усунення порушень, вимог ст. 10, 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду у сфері господарської діяльності» та п.5.3 Угоди про користування надрами. В приписі зазначалось до 02.07.2018 в письмовій формі надати матеріали, що 27.06.2018 ПП «Моноліт-ГСМ» було зроблено та відправлено інформацію про виконання припису з підтверджуючими документами.

На підставі викладеного, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом, про анулювання спеціального дозволу на користування надрами №4594 від 23.10.2014, згідно положень статті 26 Кодексу України про надра та п.23 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Державна служба геології та надр України є центральним органом виконавчої влади, який наділений функціями для забезпечення реалізації державної політики у сфері надрокористування та діє відповідно до Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 р. №1174 (далі-Положення).

Підпунктами 9, 10, 12 п. 4 зазначеного Положення визначено, що Державна служба геології та надр України відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: видає в установленому порядку спеціальні дозволи на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами); зупиняє та анулює в установленому порядку дію спеціальних дозволів на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами), поновлює їх дію у разі зупинення; здійснює державний контроль за геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль) та раціональним і ефективним їх використанням.

Таким чином, позивач у справі - суб`єкт владних повноважень, на якого чинним законодавством покладені владні управлінські функції для забезпечення реалізації державної політики у сфері надрокористування.

Надра, відповідно до статті 14 Кодексу України про надра, надаються у користування для геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення; видобування корисних копалин; будівництва та експлуатації підземних споруд, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин, у тому числі споруд для підземного зберігання нафти, газу та інших речовин і матеріалів, захоронення шкідливих речовин і відходів виробництва, скидання стічних вод; створення геологічних територій та об`єктів, що мають важливе наукове, культурне, санітарно-оздоровче значення (наукові полігони, геологічні заповідники, заказники, пам`ятки природи, лікувальні, оздоровчі заклади та ін.); виконання робіт (здійснення діяльності), передбачених угодою про розподіл продукції; задоволення інших потреб.

Статтею 15 Кодексу України про надра встановлено, що надра надаються у постійне або тимчасове користування. Постійним визнається користування надрами без заздалегідь встановленого строку. Тимчасове користування надрами може бути короткостроковим (до 5 років) і довгостроковим (до 50 років). У разі необхідності строки тимчасового користування надрами може бути продовжено.

Перебіг строку користування надрами починається з дня одержання спеціального дозволу (ліцензії) на користування надрами, якщо в ньому не передбачено інше, а в разі укладення угоди про розподіл продукції - з дня, зазначеного в такій угоді.

Питання надання спеціальних дозволів на користування надрами у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також визначає процедуру продовження строку дії, переоформлення, видачі дубліката, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін врегульовано Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 №615 (далі - Порядок № 615).

Згідно з п. 23 Порядку №615 право користування надрами припиняється з підстав та у порядку, передбаченому Кодексом України про надра та Законом України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Відповідно до п. 22 Порядку № 615 дія дозволу може бути зупинена органом з питань надання дозволу безпосередньо або за поданням центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері здійснення державного гірничого нагляду, епідеміологічного нагляду (спостереження), державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, органів місцевого самоврядування, органів ДФС у разі:

1)порушення надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом або угодою про умови користування ділянкою надр;

2)виникнення внаслідок проведення робіт, пов`язаних з користуванням ділянкою надр, безпосередньої загрози життю чи здоров`ю працівників або населення;

3)наявності заборгованості із сплати загальнодержавних податків та зборів;

4)невиконання в установлений строк приписів уповноважених органів щодо усунення порушень законодавства у сфері надрокористування або охорони навколишнього природного середовища.

Відповідно до частини 2 статті 24 Кодексу України про надра користувачі надр зобов`язані:

1) використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано;

2) забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр;

3) забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища;

4) приводити земельні ділянки, порушені при користуванні надрами, в стан, придатний для подальшого їх використання у суспільному виробництві;

5) виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції.

Згідно зі статтею 26 Кодексу України про надра, право користування надрами припиняється у разі:

1) якщо відпала потреба у користуванні надрами;

2) закінчення встановленого строку користування надрами;

3) припинення діяльності користувачів надр, яким їх було надано у користування;

4) користування надрами з застосуванням методів і способів, що негативно впливають на стан надр, призводять до забруднення навколишнього природного середовища або шкідливих наслідків для здоров`я населення;

5) використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр;

6) якщо користувач без поважних причин протягом двох років, а для нафтогазоперспективних площ та родовищ нафти та газу - 180 календарних днів не приступив до користування надрами;

7) вилучення у встановленому законодавством порядку наданої у користування ділянки надр.

Право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів, - у судовому порядку. При цьому питання про припинення права користування земельною ділянкою вирішується у встановленому земельним законодавством порядку.

Поряд з цим, порядок анулювання спеціальних дозволів передбачений частиною 7 статті 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» № 2806-IV, згідно із якою дозвільний орган, що видав документ дозвільного характеру, може звернутися до адміністративного суду з позовом про застосування заходу реагування у виді анулювання документа дозвільного характеру за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) встановлення факту надання в заяві про видачу документа дозвільного характеру та документах, що додаються до неї, недостовірної інформації;

2)здійснення суб`єктом господарювання певних дій щодо провадження господарської діяльності або видів господарської діяльності, на які отримано документ дозвільного характеру, з порушенням вимог законодавства, щодо яких дозвільний орган видавав припис про їх усунення із наданням достатнього часу для їх усунення.

Зі змісту частин першої та другої статті 26 Кодексу України про надра убачається, що однією з підстав зупинення дії дозволу на спеціальне використання надр є порушення надрокористувачем умов та порядку користування надрами, невиконання обов`язків, визначених статтею 24 Кодексу України про надра, а також невиконання у встановлений строк приписів контролюючого органу щодо усунення порушень законодавства у сфері надрокористування.

У разі відсутності спору відповідач має право у випадках, передбачених пунктами 1, 2, 3, 7 частини першої статті 26 Кодексу України про надра, самостійно припиняти право користування надрами, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів це право припиняється у судовому порядку.

Верховним Судом України у постанові від 10 грудня 2013 року у справі № 21-450а13 та постановах Верховного Суду від 10 травня 2018 року у справі № 802/4846/13-а та від 26 червня 2018 року у справі № 802/923/14-а було зроблено правовий висновок про те, що право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, самостійно або у судовому порядку. У разі відсутності спору відповідач має право у випадках, передбачених пунктами 1, 2, 3, 7 частини 1 статті 26 Кодексу, самостійно припиняти право користування надрами, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів це право припиняється у судовому порядку.

Судом встановлено, що за результатами перевірки складено акт та припис про усунення порушень.

При цьому, відповідачем 27.096.2018 направлено інформацію (а.с. 64) про виконання припису за результатами перевірки ПП «Моноліт-ГСМ» до Центрального міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадр України, в якій зазначено, що після пред`явлення направлення на проведення перевірки директором підприємства ОСОБА_1 було надано пакет документів та запрошено відвідати ОСОБА_3 . Крім того, до даної інформації надано пояснювальну записку (а.с. 65) та копії документів, а саме: Спеціальний Дозвіл на користування надрами № 4594 від 23.10.2014; Схематичний план Сапіжанського-2 родовища пиляльних вапняків; План м-б 1:5000 з нанесеними межами розвіданих запасів та ділянки геологічного вивчення; Програма робіт з геологічного вивчення; Довідка А.Б № 645515 з єдиного державного реєстру підприємств та організацій УКРАЇНИ ( ЄДРПОУ); лист ДНВП Геолінформ України №05/305-4265 від 09.12 2014 Форма 3-ГР; Звіт за 2015 рік про виконання програми робіт, яка є додатком до Угоди № 4594 від 23.10.2014; Лист № 1 від 19.01 2015 та завдання на виконання Робочого проекту; Договір № 14/2015 на виготовлення Робочого проекту; Договір № 209 від 22.02.2016 на виконання експертизи Робочого проекту; Робочий проект ДПР підземним способом Сапіжанського-2 родовища пиляльних вапняків - ділянка західна м. Вінниця, 2016 рік; Лист від 27.03.2015 стосовно гірничого відводу, лист Держгірпромнагляду України № 2924 10/3.1-5/6/15 від 13.05.2015; Лист від 16.05 2016 № 5 Голові Шаргородської Райдержадміністрації про призупинення проектування в зв`язку з обвалом в районі транспортного штреку, та про створення комісії для обстеження і прийняття рішення про можливість виконання робіт передбачених дозволом № 4594 від 23 .10.2014; Лист №01.1-21/1643 від 20.05.2016 першого заступника голови райдержадміністрації; Протокол № 4 від 08.04.2016 засідання районної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій; Протокол засідання комісії з надзвичайних ситуацій Сапіжанської сільської ради від 04.04.2016; Лист № 10 від 16.09.2016 в Державну службу геології та надр України про обвал в районі транспортного штреку.

Однак, Наказом Державної служби геології та надр України від 07.09.2018 № 311 зупинено дію спеціальних дозволів та надано надрокористувачу 30 календарних днів для усунення порушень.

З матеріалів справи встановлено, що 08.01.2019 позивачем направлено лист № 334/03/14-18 відповідачу з проханням надати до Держгеонадр у 15-денний строк власну позицію (згоду/незгоду) на припинення права користування надрами, згідно з спеціальним дозволом на користування надрами №4594 від 23.10.2014.

Позивач зазначає, що 01.02.2019 відповідачем надано відповідь до Держгеонадр про незгоду на припинення користування надрами.

Однак, суд не погоджується з вищевказаним твердженням позивача, оскільки з матеріалів справи встановлено, що листом №1 від 25.01.2019 ПП «Моноліт-ГСМ», який отриманий позивачем 01.02.2019 (а.с. 29), не висловлювало незгоду на припинення користування надрами, а надано пояснення, в якому також просить об`єктивно вирішити питання про доцільність продовження або анулювання Спеціального дозволу №4594 від 23.10.2014.

Таким чином, факт незгоди відповідача щодо припинення користування надрами не доведений. Як наслідок, відсутні підстави для припинення права користування спеціальним дозволом у судовому порядку.

Такий висновок також узгоджується із постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.02.2019 у справі № 857/3435/18.

Крім того, аналогічна правова позиція викладена у вищенаведених постановах Верховного Суду України та Верховного Суду, а також постанові Верховного суду від 30 жовтня 2018 року у справі № 818/3272/14.

Відповідно до частини п`ятої ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) (частина друга статті 6 КАС України).

Принцип верховенства права у рішеннях ЄСПЛ щодо України стосується вимог «якості» закону та юридичної визначеності. Так, принцип верховенства права вимагає дотримання вимог «якості» закону, яким передбачається втручання у права особи та в основоположні свободи. Так, у рішенні від 10 грудня 2009 року у справі «Михайлюк та Петров проти України» (Mikhaylyuk and Petrov v. Ukraine, заява № 11932/02) зазначено: Суд нагадує, що вираз «згідно із законом» насамперед вимагає, щоб оскаржуване втручання мало певну підставу в національному законодавстві.

В Рішенні від 20.11.2011 у справі «Рисовський проти України» ЄСПЛ зазначив, що Суд підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу <…> державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити колишню «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Дані висновки ЄСПЛ також підтверджують висновки суду про відсутність правових підстав для легітимації незаконного рішення суб`єкта владних повноважень, тим більше у разі його подальшої реалізації в незаконний спосіб, що може мати істотні для господарюючого суб`єкта наслідки.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог. У задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Відповідно до ст. 139 КАС України, понесені позивачем судові витрати поверненню не підлягають.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Державна служба геології та надр України (вул. Антона Цедіка, 16, м. Київ, 03057, )

Відповідач: Приватне підприємство "Моноліт-ГСМ" (вул. Центральна, 174, с. Сапіжанка, Шаргородський район, Вінницька область, 23556, )

Суддя Комар Павло Анатолійович