Справа № 480/246/19
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2019-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2019 р. Справа № 480/246/19

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воловика С.В., розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні суду в місті Суми адміністративну справу № 480/246/19 за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління ДПС у Сумській області (далі - відповідач-1, ГУ ДПС у Сумській області), Головного управління Державної казначейської служби України у Сумській області (далі - відповідач-2, ГУ ДКС у Сумській області), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Сумській області (далі - третя особа, ТУ ДСА в Сумській області), про:

- визнання протиправною бездіяльності відповідачів щодо повернення сплаченого податку з доходів фізичних осіб за період з 01.01.2004 по 29.08.2017;

- стягнення з ГУ ДКС у Сумській області сплачений за період з 01.01.2004 по 29.08.2017 податок з доходів фізичних осіб в сумі 295 343, 55 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

1. Позиція позивача.

1.1. З липня 2003 по 29 серпня 2017 року ОСОБА_1 , маючи статус учасника бойових дій, перебував на посаді судді та отримував суддівську винагороду.

1.2. У період з дати початку роботи суддею і до 31.12.2003 позивач, як учасник бойових дій мав пільгу щодо сплати податку з доходів фізичних осіб. Втім, у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб» та, згодом, Податковим кодексом України, з 01 січня 2004 і по день звільнення, з отриманої позивачем суддівської винагороди, був утриманий податок з доходів фізичних осіб в загальній сумі 295 343, 55 грн.

1.3. На думку позивача, оскільки норма пункту 18 частини 1 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції до 31.12.2010, встановлювала право учасника бойових дій на звільнення від сплати прибуткового податку з усіх одержуваних ним доходів, а в редакції з 01.01.2011 - право на пільгу зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавства, з урахуванням встановленої Конституцією України гарантії щодо недискримінації та недопущення звуження встановлених прав, утримання податку з доходів фізичних осіб у загаданий період є порушенням його права на отримання суддівської винагороди в передбаченому законом розмірі.

1.4. З метою повернення сплаченого податку з доходів фізичних осіб в сумі 295 343, 55 грн., ОСОБА_1 звернувся до ГУ ДФС у Сумській області та ГУ ДКС у Сумській області з заявою, у якій просив повернути зараховані до бюджету платежі по згаданому податку, перерахувавши їх на рахунок, відкритий у Глухівському відділенні ПАТ Райффайзен Банк Аваль. Проте, листами від 08.01.2019 та 13.12.2018, відповідачі відмовили позивачу у поверненні коштів.

1.5. Позивач вважає, що відмови повернути безпідставно утриманий податок з доходів фізичних осіб, є протиправними, у зв`язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню.

2. Заперечення відповідачів.

2.1. Не погоджуючись з позовними вимогами, у відзиві на позовну заяву (а.с. 28-32) ГУ ДФС у Сумській області зазначило, що будь-які питання оподаткування регулюються Податковим кодексом України і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України.

2.2. Оподаткування доходів фізичних осіб регламентується розділом IV Податкового кодексу України, приписи якого не встановлюють повного звільнення від сплати податку на доходи фізичних осіб жодної категорії платників незалежно від соціального статусу, майнового стану тощо.

2.3. За змістом норм Податкового кодексу України, ТУ ДСА у Сумській області було податковим агентом позивача, до обов`язків якого входило нарахування та сплата податку на доходи фізичних осіб з отриманої ОСОБА_1 суддівської винагороди.

2.4. Третя особа, як податковий агент, подавало до контролюючого органу відповідну податкову звітність за формою 1-ДФ, в якій відображала суму нарахованого доходу та утриманого з нього податку на доходи фізичних осіб.

2.5. Пунктом 43.3. статті 43 Податкового кодексу України визначено, що умовою для здійснення повернення суми грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

2.6. Конкретний механізм повернення помилково та/або надміру сплачених до бюджету коштів визначений Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України № 787 від 03.09.2013, і передбачає повернення коштів органами казначейства на підставі подань органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

2.7. На переконання відповідача-1, відповідно до приписів вказаних нормативних актів, саме ТУ ДСА у Сумській області, як податковий агент, який здійснював утримання податку на доходи фізичних осіб, має право повернути або врахувати в рахунок сплати наступних платежів суму надміру сплаченого податку, шляхом подання заяви про таке повернення протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

2.8. Оскільки ТУ ДСА у Сумській області уточнюючих розрахунків щодо надмірного утримання із суддівської винагороди ОСОБА_1 податку на доходи фізичних осіб до контролюючого органу не подавало, із заявою про повернення надмірно сплачених коштів не зверталось, у ГУ ДФС у Сумській області були відсутні правові підстави для подання органу казначейської служби висновку щодо повернення коштів позивачу.

2.9. За наведених обставин, відповідач-1 вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

2.10. ГУ ДКС у Сумській області, не погоджуючись з позовними вимогами, у відзиві (а.с. 22-23) зазначило, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

2.11. Беручи до уваги те, що уповноваженим державним органом щодо здійснення контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб є Державна фіскальна служба України, яка не зверталась з поданням про повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, у відповідача-2 відсутні були підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про повернення коштів.

3. Процесуальні дії у справі.

3.1. Ухвалою суду від 28.01.2019 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі № 480/246/19, підготовче засідання призначено на 19.02.2019 о 10 год. 00 хв., встановлені строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень.

3.2. У підготовчому засіданні 19.02.2019 представник ГУ ДКС у Сумській області та представник ТУ ДСА у Сумській області підтримали заявлені у відзиві і поясненнях клопотання про залишення позовної заяви без розгляду та просили суд їх задовольнити. У зв`язку з цим, з метою з`ясування думки позивача, в підготовчому засіданні оголошена перерва до 10 год. 00 хв. 12.03.2019.

3.3. В підготовче засідання 12.03.2019 сторони, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, не прибули, від позивача, представників відповідача-2 та третьої особи, надійшли заяви про розгляд справи без їх участі.

3.4. Ухвалою суду від 12.03.2019 клопотання ГУ ДКС у Сумській області та ТУ ДСА у Сумській області задоволені, позовна заява ОСОБА_1 залишена без розгляду.

3.5. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2019 вказана ухвала скасована, справа направлена до суду І- ї інстанції для продовження розгляду.

3.6. Ухвалою суду від 10.06.2019 справа прийнята до провадження, підготовче засідання призначено на 26.06.2019 о 12 год. 00 хв.

3.7. У зв`язку з перебуванням 26.06.2019 головуючого судді у відпустці, Ухвалою суду від 24.06.2019 розгляд справи у підготовчому засіданні відкладено на 08.07.2019 об 11 год. 00 хв.

3.8. У підготовчому засіданні 08.07.2019, ухвалою суду, занесеною до протоколу, оголошено перерву до 10 год. 00 хв. 30.07.2019 у зв`язку з необхідністю витребування додаткових доказів по справі.

3.9. В підготовче засідання 30.07.2019 представники відповідачів та третьої особи, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, не прибули, про причини неприбуття суд не повідомили. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі. У зв`язку з цим, Ухвалами суду від 30.07.2019, строк розгляду справи у підготовчому провадженні продовжено на 30 днів, підготовче засідання відкладено на 20.08.2019 об 11 год. 00 хв.

3.10. Ухвалою суду від 20.08.2019, занесеною до протоколу, підготовче провадження по справі № 480/246/19 закрито, справа призначена до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 05.09.2019 о 15 год. 00 хв.

3.11. В судове засідання 05.09.2019 представники відповідачів та третьої особи, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, не прибули, про причини неприбуття суд не повідомили.

3.12. Згідно з ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Частиною 9 цієї статті встановлено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

3.13. На виконання вимог ч. 13 ст. 10 та ч. 1 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

3.14. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч. 4 ст. 229 КАС України).

3.15. Таким чином, з огляду на наведене, фіксування судового засідання по справі не здійснювалось, справа розглянута в письмовому провадженні.

3.16. Розглянувши в письмовому провадженні подане 05.09.2019 відповідачем-1 клопотання, ухвалою суду від 10.09.2019 Головне управління ДФС у Сумській області замінено на правонаступника - Головне управління ДПС у Сумській області.

4. Обставини справи.

4.1. Указом Президента України № 525/2003 від 12.06.2003 ОСОБА_1 був призначений на посаду судді Глухівського міського суду Сумської області строком на п`ять років, а Указом Президента України № 358/2004 від 23.03.2004 - переведений на посаду судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області.

4.2. Постановою Верховної Ради України № 628-VI від 30.10.2008, позивач був обраний суддею Глухівського міськрайонного суду Сумської області безстроково.

4.3. Рішенням Вищої ради правосуддя № 2551/0/15-17 від 29.08.2017 (а.с. 7) ОСОБА_1 звільнено з посади судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області у зв`язку з поданням заяви про відставку.

4.4. Перебуваючи у відставці, позивач 11.12.2018 звернувся до начальника Державної податкової інспекції у м. Сумах ГУ ДФС у Сумські області та начальника Головного управління Державної казначейської служби України у Сумській області з заявою, у якій, відповідно до пунктів 3-5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 787 від 03.09.2013, просив повернути зараховані до бюджету платежі у вигляді податку з доходів фізичних осіб за період з 01.01.2004 по 29.08.2017 в сумі 295 343, 55 грн., перерахувавши вказані кошти на рахунок № 26257714/, відкритий у Глухівському відділенні ПАТ Райффайзен Банк Аваль (а.с. 127-128).

4.5. До зазначеної заяви кожному адресату були додані: копія посвідчення учасника бойових дій (а.с. 16), копія довідки ТУ ДСА України в Сумській області № 04-1582/18 від 19.11.2018 (а.с. 8-10), копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера (а.с. 13) та копія довідки про відкриття та ведення карткового рахунку.

4.6. Розглянувши згадану заяву ОСОБА_1 , ГУ ДКС у Сумській області листом № 05-8/1374-10108 від 13.12.2018 (а.с. 12) повідомило, що для вирішення порушеного питання, необхідно звернутись до Центру обслуговування платників Глухівської ДПІ Шосткинського управління ГУ ДФС у Сумській області (м. Глухів, вул. Вознесенська, 21а).

4.7. ГУ ДФС у Сумській області листом № 80/В/18-28-13-04-13 від 08.01.2019 (а.с. 11) повідомило позивача, що питання оподаткування регулюються Податковим кодексом України і не можуть врегульовуватись іншими законами України. Оподаткування доходів фізичних осіб визначається розділом IV Податкового кодексу України, приписи якого не встановлюють право на повне звільнення від сплати податку на доходи фізичних осіб жодній категорії платників, незалежно від статусу, майнового стану тощо.

4.8. Крім того, у вказаному листі відповідач-1 зазначив, що встановлення факту наявності у податкового агента надміру сплачених сум податку на доходи фізичних осіб можливо виключно під час проведення документальної перевірки, порядок і підстави проведення якої визначені статтями 77-80 Податкового кодексу України, а також зауважив на відсутності підстав для проведення такої перевірки.

5. Норми права, які регулюють спірні правовідносини та їх застосування.

5.1. На виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

5.2. Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

5.3. У період з 01.01.2004 по 31.12.2010 правовідносини, що виникали у сфері справляння податку на доходи фізичних осіб регулювались Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб».

5.4. Відповідно до пункту 2.1. статті 2 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», платниками податку є резидент, який отримує як доходи з джерелом їх походження з території України, так і іноземні доходи.

5.5. До об`єктів оподаткування податком з доходів фізичних осіб, окрім іншого, віднесено загальний місячний оподатковуваний дохід, до складу якого включаються доходи у вигляді заробітної плати, інші виплати та винагороди, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового або цивільно-правового договору (підпункт 3.1.1 пункту 3.1 статті 3 та підпункт 4.2.1 пункту 4.2 статті 4 Закону).

5.6. Пунктами 1.14, 1.15 статті 1 згаданого Закону, передбачалось, що працедавець, як податковий агент свого працівника - фізичної особи, зобов`язаний був нараховувати, утримувати та сплачувати податок з доходів фізичних осіб до бюджету від його імені та за його рахунок.

5.7. На виконання підпункту 8.1.1. пункту 8.1 статті 8 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», податковий агент, який нараховував (виплачував) оподатковуваний дохід на користь платника податку, утримував податок від суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену у відповідних пунктах статті 7 цього Закону.

5.8. Податок на доходи фізичних осіб підлягав сплаті (перерахуванню) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки не мали права приймати платіжні документи на виплату доходу, які не передбачають сплати (перерахування) цього податку до бюджету (пп. 8.1.2. п. 8.1 ст. 8 Закону).

5.9. У період з 01.01.2011 і до цього часу правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, в тому числі і податку на доходи фізичних осіб, врегульовуються Податковим кодексом України.

5.10. Згідно з пунктом 162.1. статті 162 Податкового кодексу України, платниками податку на доходи фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

5.11. Об`єктом оподаткування цим податком є, зокрема, загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід, до якого включаються доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору/контракту (пп. 163.1.1. п. 163.1 ст. 163, пп. 164.2.1 п. 164.2 ст. 164 Кодексу).

5.12. За змістом підпунктів 14.1.180., 14.1.222. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України, роботодавець є податковим агентом фізичної особи - працівника і зобов`язаний від його імені та за його рахунок, з доходів, що йому виплачуються, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам, нараховувати, утримувати та сплачувати податок на доходи фізичних осіб до бюджету, а також нести відповідальність за допущені порушення у встановленому порядку.

5.13. Підпунктами 168.1.1., 168.1.2. пункту 168.1. статті 168 Податкового кодексу України встановлено, що податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок на доходи фізичних осіб із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу та сплачувати (перераховувати) його до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. При цьому, платіжні документи на виплату доходу приймаються банком лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування податку до бюджету.

5.14. Зміст вказаних норм дає підстави для висновків, що фактично платником податку на доходи фізичних осіб, який підлягає сплаті з доходів фізичної особи, отриманих у вигляді заробітної плати чи інших коштів у зв`язку з виконанням трудового договору (контракту), є особа яка нараховує та сплачує такі доходи. Саме ця особа несе відповідальність за дотримання вимог законодавства при нарахуванні, утриманні та сплаті податку на доходи фізичних осіб до бюджету.

5.15. Умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені встановлені статтею 43 Податкового кодексу України.

5.16. Так, відповідно до пунктів 43.1, 43.2 вказаної статті, помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

5.17. Обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми (пункт 43.3. статті 43 ПК України).

5.18. Згідно з пунктом 43.5. статті 43 Кодексу, контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

5.19. Процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, визначається Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України № 787 від 03.09.2013, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за № 1650/24182.

5.20. Пунктом 3 згаданого Порядку передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень, відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.

Повернення платежів у національній валюті здійснюється на рахунки одержувачів коштів, відкриті в банках або органах Казначейства, вказані у поданні або заяві платника. Повернення платежів фізичним особам, які не мають рахунків у банках, може здійснюватись шляхом повернення у готівковій формі коштів за чеком органу Казначейства з відповідних рахунків, відкритих у банках на ім`я органу Казначейства, або з відповідних рахунків банку чи підприємства поштового зв`язку, вказаних у поданні або заяві платника (його довіреної особи).

5.21. За змістом пункту 5 Порядку, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

При цьому, у разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС, подання подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до Порядку взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 1146 від 15.12.2015, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 31.12.2015 за № 1679/28124.

5.22. Відповідно до пункту 5 зазначеного Порядку взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені, повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку, яка може бути подана до територіального органу ДФС за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надміру сплаченої суми протягом 1095 днів від дня її виникнення.

5.23. З системного аналізу вказаних норм, суд робить висновок, що у разі наявності помилково та/або надміру сплаченого податку, збору або іншого платежу, саме платник такого податку, збору або іншого платежу, а не інша особа, повинен подати заяву про його повернення до контролюючого органу. При цьому, право на подання заяви про повернення, має бути реалізовано платником податків протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

В свою чергу, контролюючий орган, за наслідками розгляду заяви платника податків про повернення помилково та/або надміру сплачених коштів, зобов`язаний або направити висновок до відповідного органу Казначейства для перерахування коштів, або надати вмотивовану відмову у задоволенні заяви.

6. Висновки суду щодо доводів сторін та вирішення спору.

6.1. У цій справі, стверджуючи про обґрунтованість позовних вимог, ОСОБА_1 вказує на те, що ним були дотриманні приписи податкового законодавства, які регулюють відносини щодо повернення помилково та/або надміру сплачених до бюджету коштів, а відмови відповідачів у задоволенні його заяви є протиправними.

6.2. Отже, вирішуючи спір між сторонами, суд має з`ясувати чи відповідає оскаржувана бездіяльність відповідачів, яка, на думку позивача, полягає у неповерненні помилково та/або надміру сплаченого у період з 01.01.2004 по 29.08.2017 податку на доходи фізичних осіб, критеріям, встановленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

6.3. Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій (а.с. 16), у період з 01.01.2004 по 29.08.29017 перебував на посаді судді й отримував суддівську винагороду, з якої ТУ ДСА у Сумській області утримувався та сплачувався до бюджету податок на доходи фізичних осіб.

6.4. Тобто, фактично, податок на доходи фізичних осіб, який просив повернути позивач як помилково та/або надміру сплачений до бюджету, нараховувався, утримувався та сплачувався з доходів, отриманих ним у вигляді заробітної плати у зв`язку з виконанням трудового договору. Платником цього податку в розумінні Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» та Податкового кодексу України був податковий агент - третя особа.

6.5. За наведених обставин суд доходить висновку, що право на подання до контролюючого органу заяви про повернення помилково та/або надміру сплаченого податку на доходи фізичних осіб, нарахованого та утриманого з доходів ОСОБА_1 , належить ТУ ДСА у Сумській області, як податковому агенту та платнику цього податку, а не позивачу.

6.6. Варто зазначити, що у разі, коли працівник не згоден з сумою утриманого та перерахованого роботодавцем до бюджету податку на доходи фізичних осіб, нарахованого на заробітну плату, такий працівник має право оскаржити дії роботодавця у визначений законодавством спосіб.

6.7. Оскільки у цій справі ОСОБА_1 не оскаржує дії ТУ ДСА у Сумській області щодо нарахування, утримання та перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб з отриманої ним у період з 01.01.2004 по 29.08.29017 суддівської винагороди, у суду відсутні правові підстави для з`ясування цих обставин та надання їм правової оцінки.

6.8. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про безпідставність подання ОСОБА_1 заяви контролюючому органу щодо повернення помилково та/або надміру сплаченого у період з 01.01.2004 по 29.08.2017 податку на доходи фізичних осіб, відповідність оскаржуваних дій/бездіяльності відповідачів критеріям, встановленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України та, як наслідок, необґрунтованість позовних вимог.

6.9. Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Сумській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Сумській області, про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Воловик