Справа № 489/2700/19
Суддя: Рум’янцева Н. О.
Дата ухвалення: 2019-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №489/2700/19
Провадження №2-а/489/131/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Румянцевої Н.О.,

із секретарем судового засідання Середа А.В.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до посадової особи Департаменту патрульної поліції України інспектора 2 взводу 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області Хіміча Сергія Сергійовича про скасування постанови по справі про притягнення до адміністративної відповідальності серії ДП18 № 053297 від 09.05.2019 року

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови серії ДП18 № 053297 від 09.05.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою його притягнено до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Стверджує, що виконуючи об`їзд вибоїни, на відстані близько 50 м, побачив автомобіль інспектора Toyota Prius, що був припаркований до правого краю проїзної частини дороги таким чином, об`їхати його на правій смузі було б неможливо, якщо не виїхати на ліву смугу. Відповідач перебув на середині правої смуги. У зв`язку з обставинами, вирішив знову не змінювати ліву смугу, об`їхати автомобіль та зайняти праву смугу, але в цей момент позивача зупиняє відповідач. Зупинку стверджує, що виконав за всіма правилами дорожнього руху. Окрім того зазначає, що було складено незаконну постанову, факти, адже викладені в ній, не відповідають дійсності. А саме: назва в постанові м.Благовіщенск є містом центром в Амурській області, що в Росії, і не відповідає назві українського міста Благовіщенське, у зв`язку з чим змінюється місце та обставини начебто скоєного правопорушення. Тобто постанова не відповідає вимогам статті 283 КУпАП, оскільки в якості місця вчинення адміністративного правопорушення зазначена адміністративно-територіальна одиниця, яка в Україні не існує. Винесена постанова не відповідає даним вимогам, так як в ній не зазначено порядок її оскарження, невраховані обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Зазначає, що під час патрулювання автодороги Н-24 Благовіщенське Миколаїв, 09 травня 2019 року інспектором Управління патрульної поліції Миколаївської області було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме, водій автомобіля Ssang Yong Korando, з державним номером НОМЕР_1 , на дорозі, яка має дві смуги для руху в одному напрямку, рухався по автодорозі Н-24 Благовіщенське Миколаїв у лівій смузі не маючи наміру здійснення повороту ліворуч, розвороту при вільній прямій, чим порушив вимоги п. 11.5 ПДР України. Інспектором поліції було прийнято рішення зупинити вищевказаний автомобіль, коли інспектор підійшов до водія, ким виявився ОСОБА_1 , належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підстави перевірки документів та попросив пред`явити документи. Водій автомобіля вимогу виконав. Клопотання водія про ознайомлення з відеозаписом було задоволено, надано відеозапис з нагрудного реєстратора для огляду. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення п. 11.5 ПДР, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП, було прийнято рішення винести постанову по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Судом встановлено, що позивач 05 травня 2019 року о 10 год. 10 хв. рухаючись по автомобільній дорозі Н-24 Благовіщенське - Миколаїв (через м. Вознесенськ) в районі 203 км водій керуючи транспортним засобом SSANG YONG KORANDO з державним номерним знаком НОМЕР_2 по крайній лівій смузі не маючи наміру здійснити поворот або розворот праворуч в той час коли права інша смуга не була зайнята, чим порушив п.11.5 ПДР України порушення виїзду на крайню ліву смугу при наявності двох і більше смуг для руху в одному напрямку, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Внаслідок цього, 05 травня 2019 року постановою інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції в Миколаївській області, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Відповідно до п.п. 1.5 ПДР України, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Відповідно до п. 2.3, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Відповідно до п. 11.5 розділу 11 Розташування транспортних засобів на дорозі ПДР України, на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Положеннями ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідальність за порушення вказаних правил передбачених ч. 2 ст. 122 КУпАП тягне за собою накладання штрафу в розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі у розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних до нього причин.

Стосовно неправомірності дій відповідача, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні цієї вимоги, оскільки відповідач діяв в межах повноважень наданих йому чинним законодавством.

Позивач зазначає назва в постанові м.Благовіщенск є містом центром в Амурській області, що в Росії, і не відповідає назві українського міста Благовіщенське, у зв`язку з чим змінюється місце та обставини начебто скоєного правопорушення, з чим суд не може погодитись, адже відповідно до реєстру топонімів України існує місто Благовіщенське, яке внесено до переліку населених пунктів, які потрібно перейменувати згідно із законом «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», та Постановою Верховної Ради України від 19 травня 2016 року № 1377-VIII «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» перейменовано у Кіровоградській області Ульяновський район на Благовіщенський район, а місто Ульяновка Ульяновського району на місто Благовіщенське. Вбачається, що при винесені інспектором постанови була допущена помилка в назві міста, що на кваліфікацію дій відповідача не впливає.

Щодо вимоги твердження позивача про відсутність даних про свідків, що протирічить вимогам статті 251 КУпАП, суд не погоджується із даним твердженням, адже відомості про свідків зазначаються за їх наявності свідків.

Разом з тим, твердження позивача щодо не врахування інспектором обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність є хибним, адже згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» № 596-VIII від 14.07.2015 частину другу статті 33 доповнено словами "крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі", тому при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Однак, на підставі п. 4 ч. 3 ст. 286 КАС України, суд вважає за доцільним змінити застосоване до позивача стягнення, виходячи з наступного.

Інспектор патрульної поліції діяв відповідно до вимог Закону України «Про Національну поліцію» та вимог КУпАП, тобто, був наділений повноваженнями одноособово вирішувати справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності та застосування до неї заходу адміністративного стягнення.

В той же час, правопорушення вчинене позивачем не мало наслідком ускладнення руху інших транспортних засобів, не призвело до тяжких наслідків, тощо.

Як було зазначено вище, вина позивача у вчиненні зазначеного порушення не доведена повністю, тому, із врахуванням вищевказаних обставин, на думку суду, в даному випадку має місце малозначність порушення з боку позивача.

Згідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Положеннями пункту 4 частини 3 ст. 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи малозначність вчиненого адміністративного правопорушення, суд вважає за можливе звільнити позивача від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 242-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до посадової особи Департаменту патрульної поліції України інспектора 2 взводу 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області Хіміча Сергія Сергійовича про скасування постанови по справі про притягнення до адміністративної відповідальності серії ДП18 № 053297 від 09.05.2019 року - задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп., накладеного відповідно до постанови в справі про адміністративне правопорушення ДП18 № 053297 від 09.05.2019 року, обмежившись усним зауваженням.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Кодексу про адміністративне судочинство України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 297 КАС України безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_3 .

Відповідач: посадова особа Департаменту патрульної поліції України інспектора 2 взводу 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області Хіміч Сергій Сергійович, місце знаходження: м.Миколаїв, вул.Новозаводська, 1Б/1

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «05» вересня 2019 року.