Справа № 640/8186/19
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2019-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

09 вересня 2019 року № 640/8186/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Акфілд»
доДержавної фіскальної служби України Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві
провизнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Акфілд» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної фіскальної служби України , Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, у якому просило суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №1091403/39462040 від 01.03.2019 року;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «Акфілд» №5 від 05.02.2019 року, датою її направлення для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване рішення прийняте відповідачем з порушенням норм, зокрема, Податкового кодексу України, у зв`язку з чим є протиправним та підлягає скасуванню, з огляду на що податкова накладна підлягає реєстрації в ЄРПН.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.05.2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник відповідачів надав відзиви на позовну заяву, в яких заперечив проти задоволення позовних вимог, виходячи з того, що Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві діяло в межах наданих повноважень при прийнятті оскаржуваного рішення, а тому відсутні підстави для зобов`язання Державної фіскальної служби України зареєструвати податкову накладну, у зв`язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Між TOB «Акфілд» та Акціонерним товариством «Укргазвидобування» філією бурового управління «Укрбургаз» укладено договір поставки № 637/015-18 від 20.09.2018 року з додатками.

Згідно умов даного договору (п. 1.1) Постачальник зобов`язується поставити Покупцеві - гвинтові вибійні двигуни Лот № 1 (далі Товар), зазначений в специфікації, що додається до договору і є його невід`ємною частиною, а Покупець - прийняти і оплатити такий Товар.

У відповідності до п. 1.2 даного Договору найменування/асортимент Товару, одиниця виміру, кількість, ціна за одиницю товару та загальна ціна Договору вказується у специфікації, яка є Додатком № 1 до Договору та є її невід`ємною частиною.

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що ціна цього Договору вказується в Специфікації в гривнях з урахуванням ПДВ (застосовується якщо Постачальник є резидентом, платником ПДВ) або в іноземній валюті без врахування ПДВ (застосовується якщо Постачальник є нерезидентом).

Згідно п. 4.1. Договору визначено, що розрахунки проводяться шляхом: оплати Покупцем після пред`явлення Постачальником рахунку на оплату Товару та підписаного сторонами акту приймання-передачі Товару або видаткової накладної, шляхом перерахування коштів на рахунок Постачальника на умовах, зазначених у Специфікації або з урахуванням умов, передбачених п. 3.4 цього Договору.

Пунктом 5.1 Договору визначено строк поставки, умови та місце поставки Товару, інформація про вантажовідправників і вантажоотримувачів вказується в Специфікації до цього Договору.

Специфікацією № 1 від 20.09.2018 року, яка є додатком до Договору поставки № 637/015-18 від 20.09.2018 р. визначено найменування товару, а саме 5LZ244x7.0 L- 4 гвинтовий забійний двигун, 6LZ244x7.0 L-4 гвинтовий вибійний двигун.

Також, п. 2 Специфікації передбачено умови поставки DDP (згідно Інкотермс 2010) кінцеве місце призначення Харківська область, м. Красноград, вул. Українська, 165, Красноградська база виробничо-технічного забезпечення і комплектації БУ «Укрбургаз».

Умови та строки оплати протягом 30 календарних днів з дати поставки товару (п. 4 Специфікації).

Видаткова накладна № 5 від 05.02.2019 року на загальну суму 9 723 562,80 грн., в тому в числі ПДВ 1 620 593,80 грн., підтверджує факт отримання ТМЦ Акціонерним товариством «Укргазвидобування» філією бурового управління «Укрбургаз», а саме 5LZ244x7.0 L-4 гвинтового забійного двигуна в кількості 11 комплектів та 6LZ244x7.0 L-4 гвинтового вибійний двигуна в кількості 1 комплект (документ довільного формату № 9) та довіреністю № 146 від 30.01.2019 року на отримання цінностей від TOB «Акфілд».

Від TOB «Акфілд» видаткову накладну підписано безпосередньо керівником підприємства ОСОБА_1

Оскільки безпосередня передача товару від TOB «Акфілд» на адресу AT «Укргазвидобування» в особі філії бурового управління «Укрбургаз» здійснювалася в м. Красноград ОСОБА_1 (директор TOB «Акфілд») згідно наказу № 31 К/ТМ від 01.02.2019 року на відрядження (документ довільного формату № 13) відбув з м. Києва до м. Красноград та м. Полтава. Відповідне відрядження підтверджено рахунком № 39 від 04.02.2019 року, № 43 від 05.02.2019 року, № 45 від 06.02.2019 року, № 46 від 07.02.2019 року (документ довільного формату № 12) звітом про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт № 5 від 11.02.2019 року (документ довільного формату № 11).

TOB «Акфілд» виставлено рахунок на оплату № 5 від 05.02.2019 року на загальну суму 9 723 562,80 грн.

Оплата за передані ТМЦ на адресу AT «Укргазвидобування» в особі філії бурового управління «Укрбургаз» на дату направлення на реєстрацію податкової накладної № 5 від 05.02.2019 року не була проведена.

На виконання умов договору поставки № 637/015-18 від 20.09.2018 року виставлено рахунок на оплату № 62 від 05.02.2019 року (документ довільного формату № 7).

Оплата проведена 20.03.2019 року на загальну суму 9 723 562,80 грн., що підтверджується випискою банку за 20.03.2019 р. Відповідні докази оплати до повідомлення № 1 від 26.02.2019 року до скарги, яка подавалася до ДФС України не надавалася з огляду на її відсутність на вказані дати.

Транспортування реалізованих ТМЦ на адресу AT «Укргазвидобування» здійснювалося TOB «СКС КРС» згідно договору про надання послуг спецтехніки № 08/01-11-2019 від 15.01.2019 року.

За результатами вказаної господарської операції сторонами договору складено акт прийому-передачі виконаних робіт № 121 від 05.02.2019 року, акт-наряд та підтверджено ТТН № 7 від 05.02.2019 року.

Згідно акту-наряду визначено пункт відправлення транспорту з м. Полтава, вул. Ливарна, 3 до м. Красноград УПТОК.

Оплата за надані послуги проведена на підставі виставленого рахунку на оплату № 62 від 05.02.2019 р. та підтверджується платіжним дорученням № 49 від 22.02.2019 року.

Реалізований товар позивачем на адресу AT «Укргазвидобування» попередньо придбаний у TOB «Борінком» згідно договору поставки № 27/12/2018 від 27.12.218 року та підтверджується первинними документами.

Згідно п. 1.1 Договору передбачено, що Постачальник зобов`язується передавати (поставляти) в обумовлені строки другій стороні - покупцеві Товар, а Покупець зобов`язується приймати товар і сплачувати за нього певні грошові суми на умовах договору.

Предметом поставки є визначений Товар, найменування, перелік та характеристики якого визначені у Специфікаціях, що складаються за формою, визначеною Додатком № 1 до Договору та є невід`ємною частиною договору, підписаного Постачальником та Покупцем. У Специфікаціях зазначається про асортимент, кількість, ціну, вартість, якість, умови щодо гарантії якості, умови оплати, строк поставки, умови поставки, витрати з доставки (транспортування) товару (п.1.2 Договору).

Згідно Специфікації № 2 від 14.01.2018 року, що є додатком до договору поставки № 27/12/2018 від 27.12.218 року визначено найменування товару, що постачається, а саме 5LZ244x7.0 L-4 гвинтового забійного двигуна в кількості 11 комплектів та 6LZ244x7.0 L-4 гвинтового вибійний двигуна в кількості 1 комплект.

Даною Специфікацією визначено також і умови оплати - 100 % вартості товару протягом 60 календарних днів від дня отримання Товару Покупцем.

Умови поставки - товар поставляється на умовах самовивозу Покупцем зі складу в м. Полтаві, вул. Ливарна, 3.

Видаткова накладна № 8 від 05.02.2019 року підтверджує факт отримання товару 5LZ244x7.0 L-4 гвинтового забійного двигуна в кількості 11 комплектів та 6LZ244x7.0 L-4 гвинтового вибійний двигуна в кількості 1 комплект від TOB «Борінком» на загальну суму 9 431 400,00 грн., в тому числі ПДВ 1 571 900,00 грн. (документ довільного формату № 2).

TOB «Борінком» виставлено рахунок на оплату № 6 від 05.02.2019 року на загальну суму 9 431 400,00 грн. (документ довільного формату № 3).

Оплата за передані ТМЦ на адресу TOB «Борінком» не проведена, як на дату направлення на реєстрацію податкової накладної № 5 від 05.02.2019 року, так і на дату направлення скарги до податкового органу, у зв`язку з тим що строк такої оплати не настав з урахуванням положення Специфікації № 2 від 14.01.2019 року.

Транспортування отриманих ТМЦ від TOB «Борінком» до TOB «Акфілд» не здійснювалося, оскільки безпосереднє транспортування на адресу AT «Укргазвидобування» відбувалося TOB «Акфілд» зі складу TOB «Борінком», що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Ливарна, 3 (підтверджено актом-нарядом та ТТН).

За наслідками вказаної господарської операції TOB «Борінком» направлено на реєстрацію податкову накладну № 1 від 05.02.2019 року на загальну суму 9 431 400,00 грн., в тому числі ПДВ 1 571 900,00 грн., яка зареєстрована в ЄРПН.

На виконання вимог Податкового кодексу України в межах виконання умов договору поставки № 637/015-18 від 20.09.2018 року позивачем сформовано та направлено засобами електронного зв`язку до Єдиного реєстру податкових накладних на реєстрацію податкову накладну №5 від 05.02.2019 року.

Відповідно до квитанції №1 від 25.02.2019 року за результатами обробки накладної від 05.02.2019 року №5 реєстрацію зупинено, оскільки податкова накладна відповідає вимогам п. 1.6. Критеріїв оцінки ступеня ризиків.

Згідно повідомлень від 26.02.2019 року позивачем сформовано та направлено відповідачу пояснення з відповідними підтверджуючими документами, але комісією Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві 01.03.2019 року прийнято рішення №1091403/39462040 про відмову в реєстрації податкової накладної.

Позивач в адміністративному порядку оскаржував вищезазначене рішення комісії Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві до Державної фіскальної служби України.

Проте комісією Державної фіскальної служби України з розгляду скарг 15.03.2019 року прийнято рішення, яким скаргу позивача залишено без задоволення, а рішення від 01.03.2019 року №1091403/39462040 без змін.

За наведених обставин позивач вважає рішення контролюючого органу протиправним та таким, що порушує його права платника податків, а тому звернувся до суду за їх захистом.

При вирішенні даного спору по суті, суд виходить з такого.

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема: визначають вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України.

У розумінні підпунктів 14.1.60 пункту 14 статті 14 Податкового кодексу України (у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин), Єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Таким органом центральної виконавчої влади, відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 21 травня 2014 року № 236, є Державна фіскальна служба України.

Згідно з підпунктами «а», «б» пункту 185.1 статті 185 ПК України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

У свою чергу, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг, згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 Податкового кодексу України).

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

За приписами пункту 74.2 статті 74 Податкового кодексу України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (пункт 74.3 статті 74 Податкового кодексу України).

У відповідності до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» (далі - Порядок № 1246), податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 01.07.2015); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За результатами перевірок, визначених п. 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (пункт 13 Порядку № 1246).

Аналогічні норми містяться і у пункті 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, згідно якого реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Як вбачається зі змісту квитанції від 25.02.2019 року, контролюючим органом було сформовано висновки, що ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку».

Водночас, у вищевказаній квитанції фіскальним органом запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.

Фактично, фіскальним органом, в порушення підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, не вказано у зазначених квитанціях конкретного переліку документів, які, на думку контролюючого органу, необхідно надати.

У свою чергу, відповідно до підпункту 201.16.2. пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті «в» підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику. Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України. Порядок роботи комісії визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту (підпункт 201.16.3 пункт 201.16. статті 201 Податкового кодексу України).

Позивачем в порядку, визначеному підпунктом 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, подано повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої/го зупинено, до якого на підтвердження реальності здійснення операцій було додано необхідні документи.

Абзацом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 березня 2017 року № 190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» (далі - Постанова № 190) передбачено, що комісія Державної фіскальної служби приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Згідно з абзацом 2 Постанови №190, підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Суд зауважує, що не зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій між позивачем та його контрагентами, комісією Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄДПН або відмову в такій реєстрації прийнято рішення про відмову у реєстрації.

За таких обставин, приймаючи до уваги необґрунтованість оскаржуваного рішення, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для його скасування.

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання Державної фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкову накладну від 05.02.2019 року №5 та з урахуванням повноважень відповідача, наведених вище, суд зазначає таке.

Відповідно до підпункту 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій: за) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Приписами пункту 20 Порядку № 1246 передбачено, що у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР та набула чинності для України 11 вересня 1997 року.

Частинами першою та другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у пункті 50 рішення від 13 січня 2011 року (остаточне) по справі "Чуйкіна проти України" (case of Chuykina v. Ukraine) (Заява № 28924/04) зазначив, що суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21.02.1975 у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 2836, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункті 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для п. 1 ст. 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10.07.2003, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II).

Суд вважає, що в даному випадку, зобов`язання Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подану позивачем податкову накладну від 05.02.2019 року №5 є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, та належним способом захисту порушеного права.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд враховує, що чинним законодавством покладено на комісію ДФС обов`язок щодо прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Тобто, фіскальному органу надано права вільно обирати одне з двох рішень, яке на його думку є законодавчо обґрунтованим та правильним. А отже, «свобода розсуду» фіскального органу, у разі встановлення судом протиправності відмови у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, звужується до єдиного юридично допустимого рішення, в даному випадку рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зобов`язання ДФС зареєструвати податкову накладну від 05.02.2019 року №5 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача за поданим адміністративним позовом є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки в даному випадку суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, то судові витрати підлягають відшкодуванню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 242 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Акфілд» задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №1091403/39462040 від 01.03.2019 року.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «Акфілд» №5 від 05.02.2019 року, датою її направлення для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Акфілд» (04655, м. Київ, вулиця Глибочицька, будинок 72, приміщення 329 ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (, адреса: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8) судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1921,00 грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Акфілд» (04655, м. Київ, вулиця Глибочицька, будинок 72, приміщення 329 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління державної фіскальної служби у м. Києві (, 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1921,00 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко