Справа № 182/5438/19
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2019-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

10 вересня 2019 року Справа 182/5438/19

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Юрков Едуард Олегович, перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Нікопольського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) про зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

08 серпня 2019 року до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Нікопольського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) з вимогами:

- визнати ОСОБА_1 у відповідності до ст..ст. 7 та 10 Закону України «Про статус ветеранів війни гарантії їх соц. захисту» особою з інвалідністю, яка належить до осіб з інвалідністю внаслідок війни;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Нікопольський відділ обслуговування громадян (сервісний центр) назначити ОСОБА_1 соціальну допомогу як одинокому до пенсії, що визначено Законом України «Про державну соц. допомогу особам… та інвалідам» та постановами КМ України № 261 від 02.04.2005 року.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.08.2019 року позов ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Нікопольського відділу обслуговування громадян про зобов`язання вчинити дії передано за підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Справа № 182/5438/19 надійшла до Дніпропетровського окружного адміністративного суду 05.09.2019 року.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку, що дана позовна заява подана з порушенням вимог закону.

Так, згідно частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина 2 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються, зокрема: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Згідно пункту 4 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Отже, предметом розгляду спору, переданого на вирішення до адміністративного суду не може бути встановлення певних обставин та фактів.

На підставі викладеного, вимоги про визнання ОСОБА_1 у відповідності до ст..ст. 7 та 10 Закону України «Про статус ветеранів війни гарантії їх соц. захисту» особою з інвалідністю, яка належить до осіб з інвалідністю внаслідок війни, які фактично є вимогами про встановлення факту, не підлягають розгляду адміністративним судом.

Разом з тим, суд роз`яснює, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються місцевим загальним судом за місцем проживання заявника у порядку цивільного судочинства.

Також суд зазначає, що вимоги про зобов`язання вчинити певні дії розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір, який має бути відображений у складі позовних вимог.

В прохальній частині позову позивач просить про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Нікопольський відділ обслуговування громадян (сервісний центр) назначити ОСОБА_2 Івановичу соціальну допомогу як одинокому до пенсії, що визначено Законом України «Про державну соц. допомогу особам… та інвалідам» та постановами КМ України № 261 від 02.04.2005 року, проте таке формулювання не відповідає вимогам частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки не містить предмету спору, що оскаржується: рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якими порушені права та інтереси позивача, відновлення яких має бути здійснено шляхом зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

Так, право особи на звернення до адміністративного суду обумовлено суб`єктивним уявленням особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту, однак обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

Заявляючи вимоги про зобов`язання вчинити певні дії, позивач не вказує, які саме протиправні дії (бездіяльність) або рішення суб`єкта владних повноважень були ним вчинені (прийняті) та зумовили необхідність звернення з даним позовом до суду.

Також формулювання вимоги про зобов`язання назначити ОСОБА_1 соціальну допомогу як одинокому до пенсії, що визначено Законом України «Про державну соц. допомогу особам… та інвалідам» та постановами КМ України № 261 від 02.04.2005 року не надають змоги суду встановити предмет спору, оскільки зазначення Закону України «Про державну соц. допомогу особам… та інвалідам» є неповним.

З огляду на викладене позивачу слід подати виправлену позовну заяву із уточненням змісту позовних вимог, де в прохальній частині позову має бути відображено які саме протиправні дії (бездіяльність) або рішення суб`єкта владних повноважень були ним вчинені (прийняті) та підлягають оскарженню, та викласти обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись статтями 160-161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Нікопольського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) про зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Позивачу надати строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 (десяти) робочих днів, з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом надання до суду позовної заяви в новій редакції, оформленої у відповідності до вимог частини 1 статті 5, статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, з уточненням в прохальній частині позову які саме протиправні дії (бездіяльність) або рішення суб`єкта владних повноважень були ним вчинені (прийняті) та підлягають оскарженню, та викладенням обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до пункту 1 частини 2, частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про залишення позовної заяви з руху невідкладно надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Е.О. Юрков