Справа № 725/4978/19
Суддя: Вольська-Тонієвич О. В.
Дата ухвалення: 2019-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 725/4978/19
Номер провадження 2-а/725/246/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2019 року. Першотравневий районний суд м.Чернівці

у складі:

головуючої судді: Вольської-Тонієвич О.В.,

при секретарі: Григорчук Д.В.,

за участю:

представника позивача - Скиби В.С.

відповідача ОСОБА_1 ,

перекладача Тусер МД Масуд Ахмед,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (місцезнаходження: вул.Герцена, 2А м.Чернівці) до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце перебування: АДРЕСА_1 ) про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця, який підлягає примусовому видворенню за межі України,-

ВСТАНОВИВ:

Представник Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці із вказаним вище позовом.

Посилався на те, що рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 19 березня 2019 року відповідача примусово видворено за межі території України до Республіки Бангладеш та затримано його з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконного перебувають в Україні, на термін шість місяців, починаючи з 16:00год. 16 березня 2019 року.

За час перебування відповідача у пункті тимчасового тримання, позивачем було вжито ряд заходів, щодо встановлення його особи та виготовлення йому документу на повернення до країни походження - Народної Республіки Бангладеш.

Позивач неодноразово звертався до Почесного консульства Народної Республіки Бангладеш в Україні, зокрема в м.Києві, а також до Департаменту консульської служби Міністерства закордонних справ України, Посольства України в Республіці Польща. Проте відповіді на запити до Чернівецького прикордонного загону не надходили. При цьому вказував на те, що Почесне консульство Народної Республіки Бангладеш у м.Києві здійснює виключно представницькі функції.

Оскільки строк тримання громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконного перебувають в Україні закінчується, просив продовжити строк затримання вказаного іноземця з метою його ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком на шість місяців.

Ухвалою суду від 04 вересня 2019 року провадження у справі було відкрито та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні представник позивача Скиба В.С. підтвердив обставини викладені у позові та просив його задовольнити.

Під час розгляду справи відповідач ОСОБА_1 за допомогою перекладача пояснив, що позов він не визнає, оскільки він бажає самостійно повернутися додому.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 19 березня 2019 року громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 примусово видворено за межі території України до Республіки Бангладеш та затримано його з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконного перебувають в Україні, на термін шість місяців, починаючи з 16:00год. 16 березня 2019 року (а.с.8-9). При цьому, вказаним рішенням суду встановлено, що законні підстави перебування відповідача на території України відсутні.

Відповідач ОСОБА_1 на даний час перебуває у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконного перебувають в Україні. Жодних документів, на підставі яких можна було б ідентифікувати особу відповідача немає.

З метою виконання рішення суду позивач звертався до Департаменту консульської служби Міністерства закордонних справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Департаменту консульської служби Міністерства закордонних справ України (а.с.11-13).

Згідно листа радника Почесного консульства Народної Республіки Бангладеш у м.Києві, вказане Консульство не наділене повноваженнями здійснювати заходи щодо ідентифікації громадян Бангладеш та видачі їй документів для повернення до країни походження, а здійснює виключно представницькі функції (а.с.18).

У зв`язку із цим, Міністерство закордонних справ України надіслало звернення Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до Посольства України в Республіці Польща щодо ідентифікації та документування громадян Народної Республіки Бангладеш, шляхом звернення до Посольства Бангладешу в Республіці Польща. Додатком до вказаного листа було надано скановані пальці громадян (а.с.16).

Також, із матеріалів справи вбачається, що уповноваженими державними органами України належним чином було відредаговано на відсутність співпраці з боку дипломатичних і консульських установ Бангладеш. Більше того, МЗС України зверталося до Посольства України в Індії щодо передачі до Посольства Бангладеш в м.Нью-Делі матеріалів щодо ідентифікації 69 бангладешських громадян (а.с.14-15).

Однак жодної відповіді до Чернівецького прикордонного загону не надходило.

Наведені обставини, свідчать про те, що з часу ухвалення судом рішення до моменту звернення до суду із вказаним позовом, позивачем було вжито ряд відповідних заходів щодо ідентифікації особи відповідача та оформлення йому документів на його примусове повернення до країни походження. Однак з незалежних від позивача причин особу відповідача належним чином ідентифіковано не було та не виготовлено йому паспортний документ.

При цьому судом встановлено, що відповідач із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту до уповноваженого органу не звертався. Родичів , у яких би відповідач міг проживати до моменту ідентифікації його особи та виготовлення документів, на території України немає.

Законом України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" визначено правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.

Відповідно до частини 4 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 № 3773-VI, іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більше як вісімнадцять місяців.

Частиною 11 статті 289 КАС України, встановлено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більше як на вісімнадцять місяців.

Відповідно до ч.12 ст.289 КАС України, про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Згідно ч.13 ст.289 КАС України, умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію є: відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Враховуючи те, що станом на час розгляду справи позивачем не отримано жодної інформації чи документів, необхідних для ідентифікації відповідача, а також не виготовлено йому паспортний документ для повернення до країни походження, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 8, 9, 77, 241-246, 272, 289 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Продовжити строк затримання громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (анкетні дані вказані зі слів), з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, терміном на шість місяців, починаючи з 04 вересня 2019 року.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення складено 05 вересня 2019 року.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. В. Вольська-Тонієвич