Справа № 580/783/19
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/783/19 Суддя (судді) першої інстанції: В.В. Гаращенко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Пилипенко О.Є., Файдюка В.В.

за участю секретаря судового засідання Білоус А.С.

позивача: ОСОБА_1 ; представника позивача: ОСОБА_9

представник відповідача та третьої особи: не з`явилися.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 травня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправними та скасування актів, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати акт ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області від 29.12.2018 розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався 19.09.2007 близько 04 год. 00 хв. з оперуповноваженим Придніпровського РВ УМВС України в Черкаській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_1;

- визнати протиправним та скасувати акт №16 про нещасний випадок невиробничого характеру по факту отримання травми оперуповноваженим Придніпровського РВ УМВС України в Черкаській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_1 , затверджений головою ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області Кожухівським В. О . 29.12.2018;

- зобов`язати Ліквідаційну комісію УМВС України в Черкаській області провести розслідування нещасного випадку, що стався 19.09.2007 близько 04 год. 00 хв. з оперуповноваженим Придніпровського РВ УМВС України в Черкаській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_1 та скласти за його результатами акт за формою Н-1* (додаток 1 Порядку) про нещасний випадок, який стався з ОСОБА_1 в період проходження служби при виконанні ним службових обов`язків.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у вересні 2007 році перебував у службовому відрядженні та задіяний для забезпечення правопорядку та публічної безпеки у місті Умань під час святкування брацславськими хасидами ОСОБА_6 (іудейський новий рік), разом з іншими працівники відділу, а саме: оперуповноваженим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншими.

18.09.2007 р. позивач відпочивав у себе в номері готелю «Умань», який розташований за адресою: вул. Небесної сотні , 7 , що у м . Умань, Черкаської області . Близько 04.00 години ранку 19.09.2007 пішов до приміщення загального користування мешканців готелю, а саме вбиральні та побачив, що біля вікна палять невідомі йому молоді чоловіки. Відвернувшись від них для справляння природної потреби, раптово відчув удар по голові ззаду, після чого він впав втративши свідомість. Через деякий, прийшовши до тями, ОСОБА_1 піднявся з підлоги та оглянув отримані ним у ході нападу тілесні ушкодження. Коли він почав змивати з обличчя сліди крові, до вбиральні зайшли дільничний ОСОБА_8 та оперуповноважений ОСОБА_7 .

Для надання першої допомоги ОСОБА_1 викликані медичні працівники, які, оцінивши стан самопочуття потерпілого, каретою швидкої медичної допомоги доправили ОСОБА_1 до лікарні (з поліклінікою) ДУ «ТМО МВС України по Черкаській області».

Позивач стверджує, що нещасний випадок трапився під час проходження служби та пов`язаний з виконанням службових обов`язків, оскільки виконував свої безпосередні службові обов`язки у відрядженні.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 22.05.2019 р. у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, представником позивача подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Обґрунтовуючи допущення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає, що судом першої інстанції не встановлено, що нещасний випадок стався у період проходження позивачем служби у відрядженні по охороні і забезпеченні громадського порядку при здійсненні заходів особистої гігієни, пересуваючись на території гуртожитку, після закінчення роботи.

Отже, апелянт стверджує, що позивач був відряджений до Уманського міського відділу УМВС України в Черкаській області для забезпечення правопорядку та публічної безпеки під час масових заходів та святкування іудейського нового року брацлавськими хасидами, тоді як відділ поліції продовжував працювати в посиленому режимі і працівники ОВС, в тому числі і позивач несли чергування вахтовим методом по 12 годин цілодобово.

Судом першої інстанції не було досліджено в повному обсязі всі обставини, які призвели до нещасного випадку, який стався із позивачем та не враховано, що нещасний випадок стався із позивачем під час його перебування у відрядженні, де він виконував службові обов`язки по забезпеченню правопорядку та публічної безпеки, а відтак, на думку представника апелянта, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що нещасний випадок стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням ОСОБА_1 службових обов`язків та про те, що даний нещасний випадок стався за обставин, які не підпадають під дію п.п. 3.9, 3.10 Порядку № 1346.

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу та просили суд її задовольнити.

Відповідач та третя особа явку своїх представників в судове засідання не забезпечили, про час, дату та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи.

Зважаючи на те, що суд не визнавав явку представника відповідача обов`язковою, заслухавши думку позивача та його представника, суд ухвалив подальший розгляд справи здійснювати без його участі. Відповідачем та третьою особою відзиву на апеляційну скаргу в установлений судом строк надано не було, що також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

У відповідності до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, виходячи із наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 13.11.2018 року наказом ГУНП в Черкаській області № 2265 створено комісію з розслідування нещасного випадку, який стався в 2007 році з оперуповноваженим Придніпровського РВ УМВС України в Черкаській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_1.

В ході проведення розслідування нещасного випадку, комісією встановлено, що місцем нещасного випадку є приміщення загального користування (туалетна кімната) в готелі «Умань», розташованого за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідно до пояснення старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 , наданих під час розслідування нещасного випадку, з`ясовано, що у вересні 2007 року він знаходився в м. Умань у службовому відрядженні з метою забезпечення публічної безпеки і порядку під час перебування брацлавських хасидів.

Після чергування 18.09.2007 ОСОБА_1 відпочивав у себе в номері готелю «Умань», який розташований за адресою: АДРЕСА_4 . Близько 04.00 години ранку 19.09.2007 старший лейтенант міліції зайшов до приміщення загального користування (туалетна кімната) та побачив, як біля вікна палили невідомі йому хлопці. В момент, коли ОСОБА_1 почав справляти природну потребу, він відчув удар по голові ззаду, після чого впав та втратив свідомість. Через деякий час, прийшовши до тями, старший лейтенант міліції піднявся з підлоги, підійшов до дзеркала, побачив тілесні ушкодження та почав вмиватись. Особисті речі не зникли. В цей час до туалетної кімнати заходили дільничний ОСОБА_8 , а також оперуповноважений ОСОБА_7 та бачили, як ОСОБА_1 вмивається біля умивальника.

Яким чином (самостійно або за сторонньою допомогою) старший лейтенант міліції повернувся до готельної кімнати він не пам`ятає. Після чого до потерпілого прийшли медичні працівники, які надали йому допомогу та на кареті швидкої медичної допомоги доправили ОСОБА_1 до поліклініки УМВС України в Черкаській області. Наступного дня 20.09.2007 ОСОБА_1 відкрито лікарняний, на якому він перебував до 08.10.2007.

Під час проведення розслідування нещасного випадку до архіву ліквідаційної комісії зроблено запит щодо надання копії наказу відповідно до якого здійснювався виїзд працівників УМВС України в Черкаській області у вересні 2007 року до м. Умань.

20.12.2018 за № 1/1539 від ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області надійшов лист, в якому зазначено, що архівні документи з наказами про відрядження працівників УМВС України в Черкаській області, а також працівників Придніпровського РВ УМВС України в Черкаській області за 2007 рік на зберігання не надходили. Крім того, зазначено, що строк зберігання документів, що утворювались в процесі діяльності ОВС, накази, розпорядження органів МВС про відрядження становив 3 роки.

В поясненнях свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_7 підтвердили, що близько 07.00 години ранку 19.09.2007 в неробочий час, зайшли до туалетної кімнати готелю «Умань» та побачили, як ОСОБА_1 намагається змити з обличчя кров. На запитання, що з ним сталось, ОСОБА_1 нічого пояснити не зміг, тому ОСОБА_8 та ОСОБА_7 повернулись до своїх готельних номерів. Через деякий час, близько 8.00 години ранку вони дізнались, що ОСОБА_1 відправлено разом з медичними працівниками до лікарні УМВС України в Черкаській області.

Виходячи з вищевикладеного, комісія з розслідування нещасного випадку встановила, що старший лейтенант міліції ОСОБА_1 отримав травму 19.09.2007 р., ймовірно, внаслідок протиправних дій інших осіб, вночі в позаробочий час.

Згідно висновку службового розслідування нещасного випадку, раптового впливу на ОСОБА_1 небезпечного виробничого фактору чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю не було.

Таким чином, в ході розслідування нещасного випадку комісія прийшла до висновку, що травма отримана старшим лейтенантом міліції ОСОБА_1 . 19.09.2007 р. в період проходження служби не при виконанні службових обов`язків, за обставин, які не підпадають під дію п. п. 3.9, 3.10 Порядку №1346.

За наслідками проведення службового розслідування, складено акти форми Н-5* та форми НТ* від 29.12.2018.

Згідно висновків, викладених в актах, нещасний випадок стався 19.09.2007 з лейтенантом поліції ОСОБА_1 за обставин, які не підпадають під дію п.п. 3.9, 3.10 Порядку №1346, тому вважається таким, що стався в період проходження служби, та не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

Не погоджуючись із прийнятими актами, позивач звернувся до суду із позовом за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що даний випадок не підпадає під дію жодної з норм пунктів 3.9, 3.10 Порядку № 1346, тому комісія з розслідування нещасних випадків ГУНП в Черкаській області складаючи акт Форми Н-5* від 29.12.2018 розслідування нещасного випадку та акт №16 Форми НТ* надала належним чином оцінку обставинам, за якої стався нещасний випадок із позивачем та обґрунтовано вважала, що він не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, тому відсутні підстави для скасування оскаржених актів.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Нормативно-правовим актом, який визначає основні положення щодо реалізації конституційного права працівників на охорону їх життя і здоров`я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці, регулює за участю відповідних органів державної влади відносини між роботодавцем і працівником з питань безпеки, гігієни праці та виробничого середовища і встановлює єдиний порядок організації охорони праці в Україні є Закон України «Про охорону праці» від 14 жовтня 1992 року N 2694-XII (надалі - Закон N 2694-XII).

Відповідно до ст. 14 Закону № 2694-XII, працівник зобов`язаний: дбати про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства; знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту; проходити у встановленому законодавством порядку попередні та періодичні медичні огляди.

Працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

З метою врегулювання питань, пов`язаних з розслідуванням та веденням обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах внутрішніх справ України наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 грудня 2002 р. N 1346 затверджено Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України (надалі - Порядок N 1346).

У відповідності до п. 2.1 Порядку №1346, розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров`я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі.

Пунктом 2.2 зазначеного Порядку №1346 визначено, що за результатами розслідування складаються акти за формою Н-1* (додаток 1) і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.

Відповідно до п. 3.7 вказаного Порядку, при травмуванні працівників апарату МВС, ГУМВС, УМВС комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), крім групових випадків травматизму або випадків травматизму зі смертельним наслідком, створюється розпорядженням начальника структурного підрозділу (головного управління, департаменту, самостійного управління або відділу), де працює потерпілий працівник.

Пунктом 3.8 Порядку N 1346, комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) зобов`язана протягом трьох діб після утворення комісії:

- обстежити місце події, опитати свідків і осіб, причетних до неї, і одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо;

- визначити відповідність умов служби (праці, навчання) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці;

- з`ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку (у тому числі поранення), визначити осіб, які припустилися порушення нормативно-правових актів, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам;

- визначити, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обов`язків (не пов`язаний з виконанням службових обов`язків);

- скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* (додаток 4) у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1* (НТ*) у п`яти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію.

Пунктом 3.9 Порядку N 1346 визначено, що комісія з розслідування визнає, що "нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків", якщо він трапився в період проходження служби під час:

- перебування на робочому місці, на території підрозділу або в іншому місці роботи чи служби (далі - роботи) протягом робочого часу або, за дорученням керівника, в неробочий час;

- використання власного транспорту в інтересах підрозділу з дозволу або за дорученням керівника;

- провадження дій в інтересах підрозділу, у якому проходить службу (працює) потерпілий;

- перебування в транспортному засобі або на його стоянці, на території вахтового селища, у тому числі під час змінного відпочинку, якщо причина нещасного випадку (у тому числі поранення) пов`язана з виконанням потерпілим службових (трудових) обов`язків або з дією на нього небезпечного чи шкідливого фактора чи середовища;

- прямування працівника до об`єкта (між об`єктами) обслуговування за затвердженими маршрутами або до будь-якого об`єкта за дорученням керівника;

- прямування до місця відрядження та в зворотному напрямку відповідно до завдання про відрядження.

Комісія з розслідування також визнає, що "нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків", якщо він стався в період проходження служби внаслідок: безпосереднього впливу правопорушника (злочинця) на працівника (учинення опору, захват заручником, напад на працівника, який перебуває не при виконанні службових обов`язків, з метою помсти за законні дії з припинення правопорушення, затримання або викриття правопорушника в період служби тощо); спроби самогубства працівника під впливом психофізіологічних, небезпечних та шкідливих факторів, пов`язаних з виконанням службових обов`язків; травмування внаслідок нестатутних відносин (у разі відсутності вини потерпілого); раптового погіршення стану здоров`я працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов`язків у разі відсутності умов, зазначених у третьому, четвертому та шостому абзацах пункту 3.11 цього розділу, що визнається пов`язаним з виконанням службових обов`язків за умови, що погіршення стану здоров`я працівника сталося внаслідок впливу небезпечних чи шкідливих виробничих факторів, що підтверджено медичним висновком, або якщо потерпілий не проходив медичного огляду, передбаченого законодавством, а робота, що виконувалася, протипоказана потерпілому відповідно до медичного висновку про стан його здоров`я. Медичний висновок щодо зв`язку погіршення стану здоров`я працівника з впливом на нього небезпечних чи шкідливих виробничих факторів або щодо протипоказання за станом здоров`я працівника виконувати зазначену роботу видається лікувально-профілактичним закладом за місцем лікування потерпілого на запит керівника підрозділу чи голови комісії з розслідування; в інших випадках, передбачених чинним законодавством України (п. 3.10 цього ж Порядку).

Згідно із п. 3.11 Порядку N 1346 комісія з розслідування визнає, що "нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків", якщо нещасний випадок (у тому числі поранення) стався: за обставин, які не підпадають під дію пунктів 3.9, 3.10 цього розділу і не пов`язані з виконанням службових обов`язків; унаслідок дій, учинених у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, а також унаслідок дії алкоголю, наркотичних або інших отруйних речовин (асфіксія, інсульт, зупинка серця тощо) за наявності медичного висновку, якщо це не викликано застосуванням цих речовин із службовою метою або порушення вимог безпеки щодо їх зберігання і транспортування або якщо потерпілий, який перебував у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, був відсторонений від служби (роботи) згідно з установленим порядком; під час скоєння злочинів або інших правопорушень, якщо ці дії підтверджені рішенням суду; у разі природної смерті або самогубства, за винятком випадків, зазначених у пункті 3.10 цього розділу, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та органів досудового розслідування; унаслідок порушення потерпілим службової (трудової) дисципліни.

Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що у разі у разі отримання травми працівниками органів МВС, ГУМВС, УМВС спеціально створеною комісією з розслідування нещасного випадку проводиться службове розслідування, яке покликано встановити обставини та причини, що призвели до його настання. За результатами поведеного службового розслідування комісія повинна скласти акт розслідування нещасного випадку, в якому визначити, чи трапився нещасний випадок у період проходження служби при виконанні службових обов`язків, чи такий випадок не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

При цьому, нещасний випадок вважається таким, що трапився в період проходження служби при виконанні службових обов`язків за умови виконання працівником у відрядженні своїх безпосередніх посадових обов`язків, в тому числі під час прямування до місця їх здійснення чи повернення з такого місця.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що, в даному випадку, позивач хоча і перебував у відрядженні, але станом на час завдання йому тілесних ушкоджень припинив виконання своїх безпосередніх посадових обов`язків та повернувся з місця їх виконання. Тобто, нещасний випадок стався з позивачем у позаробочий час та поза межами місця служби - у приміщенні готелю «Умань», який розташований за адресою: вул. Небесної Сотні, 7, м. Умань, Черкаська область.

Наведені висновки підтверджуються показами свідка ОСОБА_7 та самого позивача, який у своїх поясненнях (а.с. 65) зазначив, що «близько 04.00 год. відпочивав після чергування».

Колегія суддів не приймає до уваги посилання представника позивача на п. 7 розділу ІІ Інструкції про службові відрядження поліцейських у межах України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02 серпня 2017 року N 672, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 22 серпня 2017 р. за N 1042/30910, яким передбачено, що на поліцейського, який перебуває у службовому відрядженні, поширюється режим робочого часу того органу (підрозділу) поліції чи державного органу, підприємства, установи або організації, до якого (якої) він відряджений, позаяк вказана норма не діяла на час виникнення нещасного випадку та не підтверджує того факту, що позивач на час, коли трапився нещасний випадок ніс чергування вахтовим методом по 12 годин цілодобово.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що даний випадок не підпадає під дію жодної з норм пунктів 3.9, 3.10 Порядку № 1346, тому комісія з розслідування нещасних випадків ГУНП в Черкаській області, складаючи акт Форми Н-5* від 29.12.2018 р. розслідування нещасного випадку та акт № 16 Форми НТ*, надала належним чином оцінку обставинам, за якої стався нещасний випадок із позивачем, зокрема, отримала пояснення від свідків та потерпілого, направила та отримала відповідний запит щодо перебування позивача у відрядженні у вказаний період, з`ясувала обставини і причини, що призвели до нещасного випадку, визначила, що нещасний випадок стався вночі в позаробочий час внаслідок протиправних дій інших осіб та те, що небезпечного виробничого фактору чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю не було, а, отже, обґрунтовано вважала, що він не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, тому відсутні підстави для скасування оскаржуваних актів.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України залишити апеляційну скаргу без задоволення, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зважаючи на те, що апелянт звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» та відповідно не ніс витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, а також беручи до уваги те, що судом відмовлено у задоволенні його апеляційної скарги, відповідно підстави для перерозподілу судових витрат та їх відшкодування відсутні.

Керуючись ст. ст. 243, 244, 250, 260, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: О.Є. Пилипенко

В.В. Файдюк

Повний текст постанови виготовлено 05.09.2019 р.