Справа № 470/517/19
Суддя: Луста С. А.
Дата ухвалення: 2019-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/470/13/19
Справа № 470/517/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2019 року смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Лусти С.А.,

за участю секретаря судового засідання Дячук А.А.,

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, третя особа - поліцейський взводу №1 роти №1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Цику Артур Віталійович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

25 червня 2019 року позивач звернувся до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовом до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, третя особа - поліцейський взводу №1 роти №1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Цику Артур Віталійович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №1211191 від 08 червня 2019 року, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн. на підставі ч.1 ст.122 КУпАП.

Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що його притягнуто до відповідальності та накладено адміністративне стягнення за те, що 08 червня 2019 року о 01 год. 33 хв. він, керуючи автомобілем DAF, державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом, державний номерний знак НОМЕР_2 , по вул.Будівельників у м. Миколаєві здійснив рух прямо, не виконавши вимоги дорожнього знаку 4.3 "Рух ліворуч" з табличкою до нього 7.5.2 Вид транспортного засобу Додатку 1 ПДР України і порушив вимоги п. 8.4 (г) ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП України. Вважає, що при винесенні постанови всупереч висновків рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 року №5-рп/2015, справа про адміністративне правопорушення була розглянута на місці вчинення правопорушення, а не в УПП в Миколаївській області, також при складенні постанови були допущені порушення, а саме позивача було позбавлено можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП, відповідач порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, тим самим проігнорував порядок встановлений ст.ст.278, 279 КУпАП. За таких обставин, позивач вважає, що оскаржувана постанова винесена незаконно та необґрунтовано, без з`ясування дійсних обставин справи, а тому просить скасувати оскаржувану постанову.

Позивач в судове засідання направив заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явився, надав до суду відзив, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі та вказує, що поліцейським УПП в Миколаївській області сержантом поліції Цику А.В. разом із напарниками було зафіксовано порушення водієм вантажного автомобіля DAF FT XF 105.460 з державним номерним знаком НОМЕР_1 з напівпричепом з державним номерним знаком НОМЕР_2 , яким виявився ОСОБА_1 , вимог Правил дорожнього руху, а саме здійснив рух прямо, не виконавши при цьому вимоги дорожнього знаку із табличкою до нього. Після зупинки даного водія, йому було роз`яснено причину зупинки, права та обов`язки, заслухано його пояснення по суті порушення і навіть сам позивач не заперечував факт вчинення правопорушення, вказуючи, що дорожній знак бачив, свідомо не виконав його вимогу через те, що він не є забороняючим, внаслідок чого прийнято рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності шляхом накладення адміністративного стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, доходить наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 08 червня 2019 року відповідачем стосовно ОСОБА_1 винесено постанову серії ЕАВ № 1211191 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Відповідно до вказаної постанови 08 червня 2019 року о 01 год. 33 хв., ОСОБА_1 керуючи автомобілем "DAF FT XF 105/460", державний номерний знак НОМЕР_1 з напівричепом, державний номерний знак НОМЕР_2 в м. Миколаєві по вул. Будівельників 18/1, не виконав вимоги наказового дорожнього знаку 4.3 "Рух ліворуч", який дозволяє рух на перехресті тільки ліворуч з табличкою до дорожніх знаків 7.5.2 "Вид транспортного засобу", який поширюється на вантажні транспортні засоби з причепом та напівпричепом, та продовжив подальший рух, ігноруючи вимоги зазначених знаків щодо повороту ліворуч, чим порушив вимоги п.8.4 (г), вимоги наказового дорожнього знаку 4.3 з табличкою 7.5.2 Додатку 1 ПДР України.

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 гривень (а.с.8).

Згідно з ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з ч.5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасникам дорожнього руху ставиться в обов`язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Дія вимог наказового дорожнього знаку 4.3 з табличкою 7.5.2 поширюється на вантажні транспортні засоби з причепом та напівпричепом. Табличка розміщується безпосередньо під знаками, з якими вона застосовуються.

Згідно з п..8.1 ПДР України, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до п.8.4 (г) ПДР України, наказові знаки показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.

Як встановлено судом, причиною зупинки водія ОСОБА_1 було не виконання вимог дорожнього знаку 4.3 Правил дорожнього руху "Рух ліворуч" з табличкою до дорожніх знаків 7.5.2 "Вид транспортного засобу", який поширюється на вантажні транспортні засоби з причепом та напівпричепом, а саме зі смуги, яка дозволяє рух ліворуч, водій здійснив рух прямо.

З метою всебічного та об`єктивного дослідження обставин у справі, судом переглянуто відеозапис події, зробленої 08 червня 2019 року року за допомогою відеореєстратора з автомобіля патрульної поліції, СD-копію із відеозаписом якої надано представником відповідача та третьої особи разом із відзивом на позовну заяву (а.с.38).

За результатами перегляду відеозапису судом встановлено, що зупинка транспортного засобу відбулася після виявлення факту порушення вимог Правил дорожнього руху України та після відповідачем було встановлено особу правопорушника, ступінь його вини, позивачу були роз`яснені його права, якими користується особа, що притягується до адміністративної відповідальності під час розгляду справи. Позивач не заперечував факт вчинення ним правопорушення, будь-яких клопотань при розгляді справи ним не було заявлено, жодних переконливих доводів своєї невинуватості ним не надано.

Відповідно п.п. 8, 11 частині 1 статті 23 Закону України "Про національну поліцію", що набув чинності 07.11.2015 року, поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП, поліцейським було з`ясовано, що позивачем було скоєне адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП та адміністративне стягнення на ОСОБА_1 було накладено в межах цієї санкції.

Посилаючись в адміністративному позові на порушення відповідачем норм ст.268 КУпАП позивач зазначив, що він був позбавлений можливості у повному обсязі скористатися своїми правами, інспектором було порушено процедуру розгляду справи та не надано доказів про порушення ним п.8.4 (г) ПДР України.

Згідно з ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.283 КупАП.

Згідно ч.2 ст.258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частиною 5 ст.258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо встановленого порушення.

Постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності серії ЕАВ № 1211191 від 08 червня 2019 року складено інспектором патрульної поліції, який відповідно до вимог ст.222 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ч.1 ст.122 КУпАП.

Оскільки позивачем вчинено адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а розгляд справи віднесено до компетенції Національної поліції, у відповідності до вимог ст.258 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складався.

В рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5-рп/2015 зазначено, що положення ч. 1 ст. 276 КУпАП в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення. Приймаючи зазначене рішення Конституційний Суд України виходив з того, що в ч.ч.1,2 ст.258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч.1, 2 ст.258 КУпАП, передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місця його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Після рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року, 14.07.2015 року на виконання Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" до ст.258 КУпАП, внесено зміни, а саме, після частини першої доповнено новою частиною. Частиною 2 ст.258 КУпАП, передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Згідно з ч.4 ст.258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.283 КУпАП.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі за ч.1 ст.122 КУпАП, відбувається в скороченому вигляді, а саме фіксація адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Отже, поліцейський взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП в Миколаївській області ДПП Цику А.В. правомірно виніс постанову серії ЕАВ № 1211191 від 08 червня 2019 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП на місці вчинення правопорушення.

Позивач відповідно до ст. 268 КУпАП мав можливість на місці ознайомитись із усіма наявними матеріалами справи, надати пояснення, докази, заявити клопотання та отримати правову допомогу, тому жодним чином не був обмежений у своїх правах щодо надання пояснень причин його зупинки, крім того він жодним чином їх не заперечував. Інспектором патрульної поліції встановлена особа правопорушника, ступінь його вини та інші обставини, жодних переконливих підстав своєї невинуватості позивачем на місці вчинення правопорушення не надано, постанова винесена згідно ст. 258 КУпАП.

Таким чином, складена інспектором поліції постанова є належним і допустимим доказом правомірності рішення, дій відповідача по справі, судом не встановлено порушень під час її складання, які були б беззаперечною підставою для її скасування.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Посилання позивача на неправомірні дії з боку інспектора поліції, допущені під час складання спірної постанови, є необґрунтованими, оскільки будь-яких доказів наявності таких дій суду не представлено, а доводи адміністративного позову обґрунтовані виключно з посиланням на формальні підстави для скасування спірної постанови, проте такі не підтверджені жодним належним і допустимим доказом та не знайшли свого об`єктивного підтвердження під час розгляду справи.

Перед судом не доведено порушення відповідачем будь-яких правових норм щодо розгляду справи на місці вчинення адміністративного правопорушення, не встановлено невикористання відповідачем передбачених законом засобів доказування, обов`язковість використання яких була б встановлена законом.

Відтак доказів упередженості відповідача щодо позивача перед судом не доведено. Підстав для сумніву щодо об`єктивності відповідача щодо позивача не вказано.

На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства, суд приходить до висновку, що поліцейський при винесенні постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України, чим повністю виконав вимоги ст.19 Конституції України, при винесенні оскаржуваної постанови провина особи у вчиненні правопорушення належним чином доведена, позивачем не представлено доказів, які б спростовували вчинення ним вказаного у постанові правопорушення, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 241-246, 255, 257, 263, 286, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, третя особа - поліцейський взводу №1 роти №1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Цику Артур Віталійович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , індивідуальний податковий номер НОМЕР_3 ;

Відповідач: Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, місце знаходження: 54056, вул. Новозаводська, 1-Б/1, м. Миколаїв, ;

Третя особа: поліцейський взводу №1 роти №1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції сержант поліції Цику Артур Віталійович, місце знаходження: 54056, вул. Новозаводська, 1-Б/1, м. Миколаїв.

Суддя С. А. Луста