Справа № 280/1854/19
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

02 серпня 2019 року Справа № 280/1854/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стрельнікової Н.В. розглянувши у місті Запоріжжі у порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя

про визнання протиправними бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя (далі - відповідач), в якому просить суд:

-визнати протиправними дії відповідача про відмову позивачу в реалізації його конституційних прав на справедливе пенсійне забезпечення щодо призначення позивачу більш вигідної пенсії за частиною ч.1 ст. 27 Закону України №1058 із заробітної плати з більш високим коефіцієнтом зарплати з застосуванням середньої заробітної плати в Україні за 2016, 2017 роки , 5337,90 грн.

-визнати бездіяльність УПФУ за заявою позивача від 26.07.2018 року щодо обчислення і призначення вперше пенсії за віком за частиною 2 ст. 27 з урахуванням абзаца 4 частини 1, частини 2 ст. 40 ЗУ №1058 з застосуванням середньої заробітної плати в Україні за 2016, 2017 роки 5377,9 грн. протиправною бездіяльністю.

-зобов`язати УПФУ провести обчислення позивачу пенсії автоматизованим способом ПТК Призначення пенсії за частиною 1 і вперше за частиною 2 ст. 27 з урахуванням абзаца 3 ст. 27, частин 1 і 2 ст. 42, частини 2 ст. 40 ЗУ №1058 із заробітної плати за 60 місяців до 01.07.2000 року, з більш високим коефіцієнтом зарплати за період з 01.06.1978 року по 31.05.1983 року та з 01.07.2000 року по 29.05.2008 року з максимальною датою оптимізації 29.05.2008 року і застосуванням показників середньої заробітної плати в Україні за календарні роки 2016, 2017, 2018 роки, що передують року призначення пенсій в 2019 році 6188, 89 грн. та надбавки за понад нормативний страховий стаж, що діє з 01.01.2019 р.

-зобов`язати УПФУ за результатами обчислення призначити з 01.01.2019 року більш вигідну пенсію і провести перерахунок та виплатити різницю між фактично отриманою з 01.01.2019 року та призначеною в пенсією до дати призначення пенсії.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 26.07.2018 року звернувся до відповідача про призначення більш вигідної пенсії за ч.1 або ч.2 ст.27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період заробітної плати 1978-1982 роки з більш високим коефіцієнтом заробітної плати. Пенсія за віком за Законом України №1058 вперше була призначена в січні 2009 року за ч.1 ст.27 Закону України із заробітної плати до 01.07.2000 року за період 1979-1983 роки з більш низьким коефіцієнтом зарплати ніж за період 1978-1982 роки. Вважає, що Пенсійним фондом не було враховано страховий стаж і заробітну плату з січня по травень 2008 року в січні 2009 року. Пенсія за віком за ч.2 ст.27 Закону України №1058 йому ніколи не призначалась до звернення з заявою від 26.07.2018 року . Призначення йому пенсії за віком за Законом України №1788, «наукової пенсії» за «Науковим законом, пенсії за віком за Законом України №1058 не є переводом з одного виду пенсії на інший і не є перерахунком пенсії «за віком» за Закону України №1058, а є призначення пенсій за різними законами. Зазначає, що звертався до Пенсійного фонду з заявою від 26.07.2018 року про призначення (а не перерахунок) більш вигідної пенсії із заробітної плати з більш високим коефіцієнтом заробітної плати і намагався хоча би частково реалізувати його Конституційне право на справедливе пенсійне забезпечення у межах чинних законів України №1788 і 1058, гарантованих ст. 22 Конституції України. Вважає, що його пенсія повинна бути підвищена, у зв`язку із чим просить позов задовольнити повністю.

Відповідачем подано до суду відзив на адміністративний позов (вх. №26621 від 27.06.2019), в якому проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень послався на те, що 15.04.1998 позивачу було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» та з 07.05.2002 року відповідно до заяви його переведено з пенсії за віком на загальних умовах на пенсію за віком як науковому працівнику відповідно до ст.24 Закону України «Про науково-технічну діяльність». Починаючи відповідно до заяви з 14.01.2009 і по теперішній час позивач отримує пенсію за віком, розраховану відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 26.07.2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком та довідкою про заробітну плату за період з 01.01.1978 по 31.12.1982 на підставі чого проведено перерахунок раніше призначеної пенсії за віком. З огляду на зазначене, у відповідача відсутні правові підстави для обчислення пенсії позивачу із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за два календарні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком (2016-2017 роки, а саме 5377,90 грн.), а також для застосування показника середньої заробітної плати в Україні за три календарні роки (2016-2018 роки), який використовується лише при первинному призначенні пенсії, оскільки позивачу з 14.01.2009 року вже було призначено пенсію за віком, яку і отримує по теперішній час, але повторно звертається за призначенням пенсії за віком. Крім того зазначає, що розрахунок пенсії за двома складовими не є доцільним, оскільки розмір пенсії зменшується. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

У зв`язку з невідповідністю позовної заяви вимогам ст.161 КАС України, ухвалою суду від 03.06.2019 позовна заява залишена без руху.

Ухвалою суду від 03.06.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Статтею 258 КАС України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Отже, відповідно до вищевказаних приписів КАС України, справу розглянуто судом в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у межах строку, встановленого ст. 258 КАС України.

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що ОСОБА_1 з 15.04.1998 року перебуває на обліку в Шевченківському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя та первинно призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З 07.05.2002 року позивача за його заявою переведено з пенсії за віком на загальних умовах на пенсію за віком як науковому працівнику відповідно до статті 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та з 14.01.2019 позивачу за його заявою про призначення пенсії, призначено вказану пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яку позивач отримує.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 01.10.2017 перераховано пенсію на підставі матеріалів пенсійної справи, виходячи із загального страхового стажу роботи 51 рік 16 днів, коефіцієнта стажу з урахуванням кратності 1 - 0,51000 та середньомісячного заробітку за періоди з 01.01.1979 року по 31.12.1983 року та з 01.07.2000 року по 31.12.2007 року, з урахуванням середньої заробітної плати по народному господарству України за 2014-2016 рік (3764,40 грн.) - 6919,31 грн.

26.07.2018 року ОСОБА_1 зверувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за ч. 1 або 2 статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період заробітної плати з 1978 по 1982 роки з більш високим коефіцієнтом заробітної плати та до заяви додано довідку про заробітну плату, видану ЗДП «Радіоприлад» (а.с.17, 18).

Проте, Шевченківським об`єднаним УПФУ м. Запоріжжя, пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 перераховано.

ОСОБА_1 вважаючи дії відповідача щодо відмови в розрахунку позивачу пенсії за віком з урахуванням вимог ч. 1 або 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» протиправними, звернувся із даним позовом до суду.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі Закон №1058-ІV).

Згідно зі статтею 1 Закону №1058 пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 9 Закону №1058-ІV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно із ст. 10 Закону №1058-ІV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України № 1058-ІV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Згідно з ч. 3 ст. 45 Закону №1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що Законом №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058.

Судом встановлено, що 11.10.2017 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 № 2148-VIII, яким внесено зміни до Закону №1058-ІV.

Відповідно до положень п. 4-3 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», збільшений на 79 гривень.

Згідно з абз. 2 п. 4-4 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2016 та 2017 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. У разі, якщо при однакових показниках індивідуального коефіцієнта заробітної плати (доходу) та тривалості страхового стажу розмір пенсії у 2018 році, обчислений відповідно до аналогічних показників, буде меншим, ніж пенсія, призначена у 2017 році, розмір якої обчислений з урахуванням положень абзацу першого цього пункту, Кабінет Міністрів України приймає рішення про збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується при призначенні пенсій з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, таким чином, щоб пенсії, призначені у зазначений період, не були меншими за пенсії, що призначалися з 1 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року.

Частиною 1 ст. 25 Закону №1058-ІV передбачено, що коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою:

См х Вс

Кс = -----------, де:

100% х 12

Кс - коефіцієнт страхового стажу;

См - сума місяців страхового стажу;

Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

Отже, середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2016 та 2017 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%, згідно з положеннями пункту 4-4 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV застосовується лише при призначенні особам пенсії у період з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року.

Позивач 14.01.2009 року, реалізував своє право виходу на пенсію, а саме отримував пенсію за віком згідно норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і яку отримує до даного часу.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

За бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.

Розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону.

Разом з цим ч. 1 ст. 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Відповідно до абз. 1 ст. 19 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за віком призначаються в розмірі 55 процентів заробітку (стаття 64), але не нижче мінімального розміру пенсії. За кожний повний рік роботи понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам пенсія збільшується на 1 процент заробітку, але не менш як на 1 процент мінімального розміру пенсії.

Відповідно до ст. 65 Закону України «Про пенсійне забезпечення» середньомісячний заробіток для обчислення пенсій береться за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд протягом усієї трудової діяльності незалежно від перерв у роботі та за період роботи починаючи з 1 липня 2003 року до моменту звернення за пенсією. Заробіток за період роботи до 1 липня 2003 року враховується на підставі документів про нараховану заробітну плату (виплати, дохід), виданих у встановленому законодавством порядку, а за період роботи починаючи з 1 липня 2003 року - за даними персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення пенсій, що призначаються після 1 листопада 1992 року» від 13.01.1993 № 16 передбачено, що при призначенні пенсій після 1 листопада 1992 р. заробіток, з якого обчислюється пенсія, множиться на відповідні коефіцієнти, зокрема: за 1979 рік - 3.38, за 1980 рік - 3.24, за 1981 рік - 3.19, за 1982 рік-3.08, за 1983 рік-3.03.

Скоригований заробіток підвищується відповідно до Указу Президента України від 27.12.1991 «Про соціальний захист населення в умовах лібералізації цін». З одержаної суми обчислюється пенсія за нормами і на умовах, установлених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Якщо пенсію обчислено із заробітку до 1992 року, сума пенсії підвищується відповідно до Указу Президента України від 27.12.1991 «Про соціальний захист населення в умовах лібералізації цін», постанов Кабінету Міністрів України від 01.06.1992 № 296 та від 03.12.1992 № 677 «Про перерахунок державних пенсій». В подальшому підвищення основного розміру пенсії провадилось на підставі коефіцієнтів, визначених постановами Кабінету Міністрів України.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком, при наявності необхідного страхового стажу, встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Таким чином, розрахунок пенсії за двома складовими не є доцільним, оскільки розмір пенсії зменшується.

Також суд зазначає, що відповідно положень статті 24 Закон України «Про наукову і науково-технічну діяльність» № 1977-XII від 13.12.1991, чинного на момент призначення пенсії позивачеві, держава встановлює для наукових (науково-педагогічних) працівників, які мають необхідний стаж наукової, науково-технічної, науково-педагогічної, науково-організаційної роботи на державних підприємствах, в установах, організаціях пенсії на рівні, який забезпечує престижність наукової праці та стимулює систематичне оновлення наукових кадрів.

Пенсія науковому (науково-педагогічному) працівнику призначається при досягненні пенсійного віку: чоловікам - за наявності стажу роботи не менше 25 років, у тому числі стажу наукової роботи не менше 20 років; жінкам - за наявності стажу роботи не менше 20 років, у тому числі стажу наукової роботи не менше 15 років.

Пенсії науковим (науково-педагогічним) працівникам призначаються у розмірі 80 відсотків заробітної плати наукового (науково-педагогічного) працівника, що визначається відповідно до статей 65 і 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Отже, дія Закону № 1977-XII поширювалася на визначення права особи на пенсію, тоді як умови розрахунку цієї пенсії регулювалися нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до приписів статті 37 Закон України «Про наукову і науково-технічну діяльність» № 848-VIII від 26.11.2015, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, пенсійне забезпечення наукових (науково-педагогічних) працівників здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З аналізу наведених правових норм вбачається, що порядок обчислення, призначення, виплати, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший наукових працівників здійснювався відповідно до Закону № 1058-IV з урахуванням особливостей, встановлених Законами № 1977-XII, №848-VIII.

З урахуванням наведеного, оскільки позивачу при призначенні пенсії за віком на підставі Закону №1977 пенсія була обчислена з урахуванням умов її розрахунку, передбачених Законом № 1058 у разі переведення позивача на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058 буде враховуватися заробітна плата із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення позивачу пенсії.

Вказана правова позиція відображена у постанові Верховного Суду від 25 вересня 2018 року у справі № 336/2004/17.

За таких обставин суд дійшов до висновку, що оскільки позивач 14.01.2009 року реалізував своє право виходу на пенсію, а саме отримував пенсію за віком згідно норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і яку отримує до даного часу, а отже повторно звертається за призначенням пенсії за віком, то відсутні правові підстави для обчислення пенсії позивачу із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за два календарні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком (2016-2017 роки, а саме: 5377,90 грн.), а також для застосування показника середньої заробітної плати в Україні за три календарні роки (2016-2018 роки), який використовується лише при первинному призначенні пенсії.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що під час призначення позивачу пенсії за віком, у відповідача були відсутні правові підстави для застосування показника заробітної плати в галузі економіки за 2016-2017 роки.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У зв`язку з викладеним, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись ст.ст. ст.2, 9, 139, 241-243, 254-263 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя (69014, м.Запоріжжя, вул. Карпенка-Карого, 25а, код ЄДРПОУ 41248959) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено та підписано 02.08.2019.

Суддя Н.В.Стрельнікова