Справа № 0940/2008/18
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2019-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2019 рокуЛьвів№ 857/1100/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Качмара В. Я., Курильця А.Р.,

з участю секретаря судового засідання - Болюк Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2018 року у справі № 0940/2008/18 за адміністративним позовом Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

суддя в 1-й інстанції - Матуляк Я. П.

час ухвалення рішення - 14.12.2018 року,

місце ухвалення рішення - м. Івано-Франківськ,

дата складання повного тексту рішення - 14.12.2018 року,

в с т а н о в и в:

Позивач - Головне управління ДФС в Івано-Франківській області звернулося в суд з позовом до відповідача - ОСОБА_1 , в якому просило стягнути заборгованість зі сплати транспортного податку в сумі 50000,00 грн.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2018 року позов задоволено. Стягнено з ОСОБА_1 в дохід бюджету заборгованість з транспортного податку в сумі 50000 грн.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що позивачем відчужено транспортний засіб у 2015 році, у відповідності до приписів підпункту 267.1.1 п.267.1 статті 267 ПК України, у зв`язку із тим, що в 2016 та 2017 роках жодного транспортного засобу за позивачем не зареєстровано, останній не може вважатись платником транспортного податку за цей період, а відтак немає законних підстав для його нарахування за вказані періоди. Крім того, всупереч вимогам п.267.6.2 п.267.6 ст.267 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року), спірні податкові повідомлення-рішення на підставі яких виникла спірна заборгованість, винесені поза межами вказаного строку. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Апелянт подав клопотання про зупинення провадження у цій адміністративній справі, мотивуючи його тим, що предметом заявленого позову є питання правомірності стягнення заборгованості зі сплати транспортного податку у розмірі 50000 грн., що виникла внаслідок несплати узгоджених сум грошових зобов`язань на підставі податкових повідомлень-рішень форми "Ф" №10944819/2016 від 19 вересня 2017 року у розмірі 25000,00 грн. та за № 10944819 від 08 вересня 2017 року у розмірі 25000,00 грн. Разом з тим, ОСОБА_1 оскаржив вищевказані податкові повідомлення- рішення в судовому порядку.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2019 року провадження в справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №300/383/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про скасування податкових повідомлень-рішень.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2019 року за клопотанням апелянта поновлено провадження у цій адміністративній справі.

Представник відповідача (апелянта) - ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими. Просить скасувати оскаржувану рішення та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача - Довган О. В . у судовому засіданні не погодилася з доводами апеляційної скарги і вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення. Просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення необхідно скасувати з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є платником транспортного податку як фізична особа, у власності якої є зареєстрований згідно з чинним законодавством транспортний засіб, що є об`єктом оподаткування відповідно до пп.267.2.1.п.267.2 ст.267 ПК України.

Станом на 16 липня 2018 року за відповідачем числилася заборгованість зі сплати транспортного податку в сумі 50000,00 грн., яка виникла на підставі податкових повідомлень - рішень №10944819/2016 від 19 вересня 2017 року та №10944819 від 08 вересня 2017 року, якими позивачу визначено податкове зобов`язання зі сплати транспортного податку за 2016 та 2017 роки в розмірі 25000 грн за кожен рік.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач у порушення вимог ПК України не виконав податкове зобов`язання зі сплати транспортного податку, заявлена сума є узгодженою та у встановлені строки до бюджету не сплачена, а тому підлягає стягненню.

Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст.67 Конституції України відповідач у справі зобов`язаний сплачувати належні суми податків і зборів (обов`язкових платежів) в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно зі ст. 41 ПК України контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, є органи державної податкової служби.

П.14.1.156 ст.14 ПК України передбачає, що податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами України з питань митної справи.

Згідно з п.14.1.175 ст.14 ПК України податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Таким чином, однією з визначальних ознак податкового боргу є узгодженість суми грошового зобов`язання, на підставі якого виникає відповідна заборгованість.

Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість відповідача зі сплати транспортного податку в сумі 50000,00 грн., яка виникла на підставі податкових повідомлень-рішень №10944819/2016 від 19 вересня 2017 року та №10944819 від 08 вересня 2017 року, якими позивачу визначено податкове зобов`язання зі сплати транспортного податку за 2016 та 2017 роки в розмірі 25000 грн за кожен рік.

Разом з тим, ОСОБА_1 оскаржив вищевказані податкові повідомлення- рішення в судовому порядку.

З матеріалів справи вбачається, рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року (яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 липня 2019 року) адміністративний позов задоволено повністю; скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області № 10944819/2016 від 19 вересня 2017 року та № 10944819 від 08 вересня 2017 року, які були підставою для звернення суд із позовом про стягненням боргу.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що спірна заборгованість відсутня, що свідчить про безпідставність заявлених позовних вимог.

З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення відповідно до вимог ст.317 КАС України підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення.

Керуючись ст. 242, 243, 246, 250, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2018 року у справі № 0940/2008/18 скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді В. Я. Качмар
А. Р. Курилець
Повне судове рішення складено 09 вересня 2019 року.