Справа № 520/1536/19
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2019-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2019 р. Справа № 520/1536/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевченко О.В.,

при секретарі - Шаталовій Н.В.,

за участі представника відповідача - Лютянського М.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Енерготранс ЛТД" до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, товариство з обмеженою відповідальністю "Енерготранс ЛТД", з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення № 3, № 3, № 3, № 7, № 7, № 7 від 21.01.2019 року, прийняті Головним управлінням ДФС у Харківській області.

В обґрунтування вимог адміністративного позову позивач зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення були прийняті Головним управлінням ДФС у Харківській області з порушенням норм чинного в Україні законодавства, на підставі висновків, які не відповідають фактичним обставинам, внаслідок чого зазначені податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню. Стверджує, що господарські взаємовідносини позивача з його контрагентами мали реальний характер та підтверджені належними документами, висновки акту перевірки податкового органу не відповідають дійсності, оскільки надані до перевірки та матеріалів справи первинні документи повністю підтверджують реальність господарської діяльності підприємства. У акті перевірки по суті не наведено будь-яких належних та допустимих доказів, не доведено наявності обставин та підстав, які б свідчили про нездійснення спірних операцій та юридичну дефектність первинних документів за спірними операціями. Таким чином, позивачем належним чином підтверджена правомірність нарахування податкових зобов`язань з податку на додану вартість а також по податку на прибуток приватних підприємств належно оформленими документами, які підтверджують виконання зобов`язань між сторонами господарських операцій, отже податкові повідомлення - рішення № 3, № 3, № 3 від 21.01.2019 року є протиправними та підлягають скасуванню.

З приводу збільшення оскаржуваним податковим повідомленням - рішенням №7 від 21.01.2019 року суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та пені у сумі 11 691,40 грн. та збільшення грошового зобов`язання з військового збору та пені у сумі 989,32 грн. згідно податкового повідомлення - рішення №7 від 21.01.2019 року позивач зазначив, що підприємство не повинно нараховувати та перераховувати до бюджету податок на доходи фізичних осіб із загального місячного (річного) оподатковуваного доходу у вигляді суми нарахування грошового відшкодування витрат за придбання товару (послуг) працівниками підприємства ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на суму 78 396,09 грн., оскільки в даному випадку працівники не отримують доходу, а отже об`єкт оподаткування відсутній.

Позивач також не погоджується з оскаржуваним податковим повідомленням - рішенням № 7 від 21.01.2019 року, яким застосовано до нього штраф розмірі 510,00 грн. згідно п.119.2 ст. 119 ПК України, оскільки розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) за перевіряємий період підприємством надано з достовірними даними, оскільки у податкових розрахунках не повинні відображатися доходи у вигляді відшкодування витрат на придбання товару працівниками підприємства при виконанні ними трудових обов`язків.

Ухвалою суду від 20.02.2019 року відкрито провадження по справі. Призначено підготовче засідання. Запропоновано надати відповідачу у встановлений строк відзив на позов.

13.03.2019 року представник відповідача надав до суду відзив на адміністративний позов (Т.3 а.с. 25 - 41), в якому виклав власну правову позицію щодо обставин справи, зазначивши, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення № 3, № 3, № 3 від 21.01.2019 року прийняті Головним управлінням ДФС у Харківській області правомірно, оскільки господарські операції між товариством з обмеженою відповідальністю "Енерготранс ЛТД" та його контрагентами - постачальниками за період з 01.01.2015 року по 30.06.2018 року не відбулися, відсутній факт реального вчинення господарських операцій, підприємством при декларуванні допущено порушення норм податкового законодавства, що слугувало підставою для збільшення та донарахування платнику податків оскаржуваними податковими повідомленнями - рішеннями грошового зобов`язання з ПДВ та з податку на прибуток приватних підприємств.

В наданих до суду 18.04.2019 року, 14.05.2019 року, 30.05.2019 року додаткових поясненнях (Т.3 а.с. 47 - 53, 227 - 239) представник відповідача підтримав свою правову позицію, викладену у відзиві на позов також зазначивши, що контрагенти позивача є фіктивними, тому будь - які первинні документи та податкові накладні, складені такими підприємствами, не можуть вважатися належно оформленими, не мають правового значення для цілей оподаткування та не підтверджують факт придбання товарів, робіт чи послуг, відповідно, не можуть впливати на дані податкового обліку.

Ухвалою суду від 18.04.2019 року, занесеною до журналу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Суд зауважує, що представник відповідача в судові засідання, призначені в межах розгляду даної справи, не з`являвся, про дату, час та місце яких повідомлявся належним чином у відповідності до вимог ст. 126 КАС України, неодноразово надавав до канцелярії суду клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки (п.1,2 ч.3 ст. 205 КАС України).

Враховуючи, що позивач належним чином повідомлявся про судове засідання, в судове засідання не з`явився, обґрунтованих причин неявки не повідомив, враховуючи положення ст. 205 КАС України, суд вважає за можливе розглянути дану справу по суті за відсутності представника позивача на підставі наявних матеріалів справи.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представника відповідача по справі, дослідивши матеріали адміністративної справи, судом встановлено наступне.

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "Енерготранс ЛТД" (, адреса: вул. Новгородська, буд. 3 Б, м. Харків, 61145), зареєстрований в якості юридичної особи Департаментом реєстрації ХМР 16.02.2004 року.

26.02.2014 року за № 14748 позивача взято на податковий облік до Центральної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області (ДПІ Дзержинського району).

ТОВ "Енерготранс ЛТД" є платником податку на прибуток приватних підприємств, податку на додану вартість (Свідоцтво про реєстрацію платника ПДВ від 26.06.2017 року № 200346040), податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати, військового збору, єдиного внеску.

Матеріалами справи підтверджено, що на підставі наказу «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ "Енерготранс ЛТД"» від 12.10.2018 року № 7682, ГУ ДФС в Харківській області була проведена планова виїзна документальна перевірка ТОВ "Енерготранс ЛТД" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 року по 30.06.2018 року, валютного законодавства за період 01.01.2015 року по 30.06.2018 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2015 року по 30.06.2018 року.

За результатами перевірки ГУ ДФС в Харківській області складено акт від 23.11.2018 року № 4878/20-40-14-03-07/32868071 "Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ "Енерготранс ЛТД" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 року по 30.06.2018 року, валютного законодавства за період 01.01.2015 року по 30.06.2018 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 року по 30.06.2018 року" (Т.1 а.с. 22 - 139).

У висновках акту документальної планової виїзної перевірки від 23.11.2018 року № 4878/20-40-14-03-07/32868071 викладено виявлені під час перевірки порушення податкового законодавства з боку ТОВ "Енерготранс ЛТД", а саме:

1) порушено п.п.14.1.11 п.14.1 ст.14, п. 44.1, п.44.2 ст. 44, п.п.134.1.1. н. 134.1 ст.134 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 2 046 301 грн. без ПДВ, у т.ч. 2017 р. на суму 1 569 744 грн., 1 кв. 2018 р. на суму 418 372 грн., 2 кв. 2018 р. на суму 58 185 грн.;

2) порушено п.п.44.1 ст.44, шп.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.198.1, п. 198.2, п. 198.3, п.198.6. ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся у сумі 423150 грн., в тому числі за травень 2017 року на 71867 грн., за червень 2017 року на 81666 грн., за листопад 2017 року на 269617 грн. Також встановлено завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3 декларації) всього у сумі 540000 грн., в тому числі за березень 2017 року на 135000 грн., за квітень 2017 року на 135000 грн., за травень 2017 року на 135000 грн., за червень 2017 року на 135000 грн.;

3) порушено ст. 1 Закону України від 23.09.1994 № 185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в із : земній валюті» в частині ненадходженння валютної виручки на територію України по експортному контракту від 06.08.2014 № 1408060 у сумі 9 133,80 доларів США;

4) порушено ст. 24 Кодексу законів про працю України, вимоги Постанови Кабінету міністрів України за 15.06.2015 № 413 «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу» в частині не подання до органів Державної фіскальної служби повідомлень про прийняття працівників на роботу: підприємством Суло допущено до роботи працівників товариства, які працюють за основним місцем роботи без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;

5) порушено вимоги ст.115 Кодексу законів про працю України, а саме: заробітна плата за період червень 2016 рік - грудень 2016 рік, січень 2017 рік - березень 2017 рік виплачувалась працівникам один раз на місяць;

6) порушено пп. «б» п. 176.2 ст. 176 Податкового Кодексу України, наказ Міністерства Фінансів України №4 від 13.01.2015 року «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ) та Порядок заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку» податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ) за 1-4 кв. 2015 року, 1-2 кв. 2016 року надано з недостовірними даними, а саме: у податкових розрахунках вказано невірно ідентифікаційний номери - НОМЕР_1 (ознака доходу 157). За 4 кв. 2015р., 1-4 кв.2016 року, 1-4 кв. 2017 року, 1-2 кв.2018 року надано з недостовірними даними, а саме: у податкових розрахунках не відображено доходи у вигляді відшкодування витрат за придбання товару;

7) порушено п.1.1 ст.7, п.5 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», оскільки підприємством у 2015 року занижено суму нарахованого єдиного внеску на суму 373,96 грн., яку самостійно відкориговано у лютому 2015 року;

8) порушено абз. "г" п.п.164.2.17, п.164.2, ст.164, п.п.168.1.1, п.168.1, ст.168, п.п.176.2 «а» п.176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, внаслідок чого за результатами перевірки, на підставі пп.54.3.5 п.54.3 ст.54 з урахуванням вимог п.167.5.1 ст.167 Податкового кодексу України нараховано податку на доходи фізичних осіб в загальній сумі 13557,58 грн., в тому числі за 2015 з сумі 2768,60 грн., за 2016 рік в сумі 7427,85 грн., за 2017 рік в сумі 1762,92 грн., за 2018 рік в ч. 1598,20 грн.;

9) порушено п.п.1.2, п.п.1.3, п.п.1.4 п.16 підрозділу 10 розділу XX, абз. "г" п.п.168.1.1, п. 168.1 ст. 168, п.п.176.2 «а» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, внаслідок чого за результатами перевірки, на підставі п.п.54.3.5 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України нараховано військового збору в загальній сумі 1175,94 грн., в тому числі за 2015 рік в сумі 276,86 грн., за 2016 рік в сумі 618,99 грн., за 2017 рік в сумі 146,91 грн., за 2018 рік в сумі 133,18 грн.;

10) відповідно до п. 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за душення норм регулювання обігу готівки» від 12.06.1995 № 436/95-ВР за порушення вимог п.2.8 глави 2, п. 3.5 глави 3, п.7.23 глави 7 Положення № 637 застосовуються штрафні (фінансові) лекції у вигляді штрафу - за перевищення встановлених лімітів залишку готівки в касах - у двократному розмірі сум виявленої понадлімітної готівки за кожний день 4134,00*2 = 8268,00 грн. (Т.1 а.с. 137 - 140).

Не погодившись зі змістом акту перевірки від 23.11.2018 року № 4878/20-40-14-03-07/32868071 позивач подав до ГУ ДФС у Харківській області письмові заперечення 04.01.2019 року № 02 (Т.1 а.с. 170 - 175).

Розглянувши заперечення підприємства на акті перевірки, ГУ ДФС у Харківській області прийнято рішення від 17.01.2019 року № 2698/10/20-40-14-03-13 висновки акту перевірки від 23.11.2018 року № 4878/20-40-14-03-07/32868071 залишено без змін (Т.1 а.с. 177 - 204).

На підставі зазначених висновків акту документальної планової виїзної перевірки від 23.11.2018 року № 4878/20-40-14-03-07/32868071 та згідно з п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України ГУ ДФС України в Харківській області було винесено оскаржувані позивачем податкові повідомлення-рішення:

1) податкове повідомлення-рішення № 3 від 21.01.2019 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на суму 2 557 876,25 грн., з яких: 2 046 301,00 грн. - основний платіж, 511 575,25 грн. - штрафні (фінансові) санкції (Т.1 а.с. 205);

2) податкове повідомлення-рішення № 3 від 21.01.2019 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 634 725,00 грн., з яких: 423 150,00 грн. - основний платіж, 211 575,00 грн. - штрафні санкції (Т.1 а.с. 206);

3) податкове повідомлення-рішення № 3 від 21.01.2019 року, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 540 000,00 грн. (Т.1 а.с. 207 - 208);

4) податкове повідомлення-рішення № 7 від 21.01.2019 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені на суму 22 937,58 грн., з яких: 11 691,40 грн. - основний платіж, 7 752,78 грн. - штрафні санкції, 3 493,40 грн. - сума пені (Т.1 а.с. 209);

5) податкове повідомлення-рішення № 7 від 21.01.2019 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з військового збору та пені на суму 1 937,04 грн., з яких: 989,32 грн. - основний платіж, 649,83 грн. - штрафна (фінансова) санкція, 297,89 грн. - сума пені (Т.1 а.с. 210);

6) податкове повідомлення-рішення № 7 від 21.01.2019 року, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати на суму 510,00 грн. (Т.1 а.с. 211).

Перевіряючи обґрунтованість висновків податкового органу, викладених в акті документальної планової виїзної перевірки від 23.11.2018 року № 4878/20-40-14-03-07/32868071, на підставі яких ГУ ДФС в Харківській області прийнято оскаржувані податкові повідомлення - рішення № 3, № 3, № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № 7, № 7 від 21.01.2019 року, суд встановлено наступне.

З приводу правомірності податкових повідомлень - рішень № 3 від 21.01.2019 року про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на 2 557 876,25 грн., № 3 від 21.01.2019 року про збільшення суми грошового зобов`язання з ПДВ на 634 725,00 грн. та № 3 від 21.01.2019 року про зменшення розміру від`ємного значення суми ПДВ на 540 000,00 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до пп. 14.1.36 ст. 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно із пп. 14.1.185 ПК України постачання послуг - будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об`єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об`єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності.

З метою оподаткування постачанням послуг, зокрема є: а) досягнення домовленості утримуватися від певної дії або від конкуренції з третьою особою чи надання дозволу на будь-яку дію за умови укладення договору; б) постачання послуг за рішенням органу державної влади чи органу місцевого самоврядування або в примусовому порядку; в) постачання послуг іншій особі на безоплатній основі; г) передача результатів виконаних робіт, наданих послуг платнику податку, уповноваженому згідно з договором вести облік результатів спільної діяльності без утворення юридичної особи, а також їх повернення таким платником податку після закінчення спільної діяльності; г) передача (внесення) виконаних робіт, наданих послуг як вклад у спільну діяльність без утворення юридичної особи, а також повернення послуг; д) постачання послуг з розміщення знаку відповідної торгової марки або самого товару чи послуги в кінофільмі, серіалі або телевізійній програмі, які є візуальними (глядачі лише бачать продукт або знак торговельної марки, продукт чи торговельна марка згадується у розмові персонажа; товар, послуга чи торговельна марка органічно вплітаються в сюжет і є його частиною).

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з абзацом "а" п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п. 189.1 ст. 189 Податкового кодексу України у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Відповідно до 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу);

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п. 44.1. ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п.п.14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами

Згідно п. 1.2. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджено наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Відповідно до п. 2.1. вказаного Положення, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Пунктом 2.4 цього Положення передбачено, що первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, для підтвердження даних податкового обліку можуть братись до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Тобто, податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. При цьому, оцінюватись при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

При цьому, наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах.

Якщо певна господарська операція не відбулася чи відбулася не за тим її змістом, який відображений в укладених платником податку договорах, то це є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 20.01.2016 у справі за позовом ПАТ МТС Україна до Міжрегіонального головного управління Міністерства доходів і зборів України - Центрального офісу з обслуговування великих платників про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень, надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

Про необґрунтованість податкової вигоди можуть також свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема про наявність таких обставин:

- неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності;

- відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв`язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів;

- облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для такого виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій;

- здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку;

- відсутність первинних документів обліку.

Презумпція добросовісності платника податків означає, що подані платником контролюючому органу документи податкової звітності є дійсними, повно та об`єктивно відтворюють господарські операції, що є об`єктом оподаткування та/або фінансові показники яких впливають на податковий обов`язок платника податків, якщо інше не буде доведено контролюючим органом. У площині процесуального регулювання презумпції добросовісності платника податків відповідає обов`язок доведення контролюючим органом правомірності прийнятого рішення в судовому процесі, порушеному за позовом платника податків про скасування рішення як неправомірного. У разі надання контролюючим органом доказів, які спростовують дійсність чи повноту даних поданої платником податків податкової звітності, платник податків повинен довести наявність законних підстав, для врахування задекларованих в податковому обліку даних при визначені суми його податкового обов`язку.

Сам факт наявності у позивача податкових та видаткових накладних, інших документів з посиланням на поставку товарів (послуг), виписаних від імені постачальника, не є безумовним доказом реальності господарських операцій з ним, якщо інші обставини свідчать про недостовірність інформації в цих документах.

Матеріалами справи встановлено, що між ТОВ "Енерготранс ЛТД" (Замовник) та ТОВ "БК АБЕКС ЛТД" (Виконавець) було укладено договір на надання інформаційних послуг на залізничному транспорті від 01.11.2017 №8. Згідно договору Товариство доручило, а ТОВ "БК АБЕКС ЛТД" взяло на себе зобов`язання надати інформаційні послуги Товариству щодо інформації, яка міститься в автоматизованих системах залізничного транспорту України (Т.1 а.с. 212 - 215).

На підтвердження реальності здійснення господарської операції до суду надано: протокол договірної ціни від 01.11.2017 року, акт надання послуг № 1 від 27.11.2017 року, повідомлення про відступлення права вимоги №1.04 від 01.11.2017 року, оборотно - сальдова відомість по рахунку 63/1 (Т. 1, а.с. 216 - 219).

Між ТОВ "Енерготранс ЛТД" (Замовник) та ТОВ "ТОПАЗ ГРУП" (Виконавець) було укладено договір на надання інформаційних послуг на залізничному транспорті від 01.11.2017 №2017- 23. Згідно договору Товариство доручило, а ТОВ "ТОПАЗ ГРУП" взяло на себе зобов`язання надати інформаційні послуги Товариству щодо інформації, яка міститься в автоматизованих системах залізничного транспорту України (Т.1 а.с. 220 - 223).

На підтвердження реальності здійснення господарської операції до суду надано: протокол договірної ціни від 01.11.2017 року, акти надання послуг № 1, № 2, № 3 від 08.12.2017 року, від 19.12.2017 року, від 22.12.2017 року, повідомлення про відступлення права вимоги №122 від 11.12.2017 року, № 129 від 20.12.2017 року, № 134 від 2.12.2017 року, оборотно - сальдова відомість по рахунку 63/1 (Т. 1, а.с. 224 - 231).

Між ТОВ "Енерготранс ЛТД" (Замовник) та ТОВ "КОМПАНІЯ ВБРО" (Виконавець) уклали договори на надання інформаційних послуг на залізничному транспорті від 29.09.17 №171011/СТ та від 01.12.2017 №18-17-1201. Згідно договорів Товариство доручило, а ТОВ "КОМПАНІЯ ВБРО" взяло на себе зобов`язання надати інформаційні послуги Товариству щодо інформації, яка міститься в автоматизованих системах залізничного транспорту України (Т.1 а.с. 232 - 235, Т.2 а.с. 22 - 25).

На підтвердження реальності здійснення господарської операції до суду надано: протоколи договірної ціни від 29.09.2017 року, від 01.1.2017 року, від 01.03.2017 року, акти надання послуг № 1 - № 9 до договору від 29.09.2017 року, № 1 - № 4 від 01.12.2017 року, акт надання послуг до рахунка від 22.11.2017 року, лист від 16.12.2017 року, повідомлення про відступлення права вимоги від 24.11.2017 року, платіжні доручення, рахунок на оплату від 22.11.2017 року, оборотно - сальдова відомість по рахунку 63/1 (Т. 1, а.с. 236 - 250, Т.2 а.с. 1 - 39).

Між ТОВ "Енерготранс ЛТД" (Замовник) та ТОВ "ВІАРАНТ" (Виконавець) було укладено договір на надання інформаційних послуг на залізничному транспорті від 25.05.2017 №524. Згідно договору Товариство доручило, а ТОВ "ВІАРАНТ" взяло на себе зобов`язання надати інформаційні послуги Товариству щодо інформації, яка міститься в автоматизованих системах залізничного транспорту України (Т.2 а.с. 40 - 43).

На підтвердження реальності здійснення господарської операції до суду надано: протоколи договірної ціни від 25.05.2017 року, від 01.11.2017 року, від 01.03.2017 року, акти надання послуг № 1 - № 4 до договору від 25.05.2017 року, платіжні доручення, оборотно - сальдова відомість по рахунку 63/1 (Т.2 а.с. 44 - 57).

Між ТОВ "Енерготранс ЛТД" (Замовник) та ТОВ "ТД ЛЕКОР" (Виконавець) було укладено договір на надання інформаційних послуг на залізничному транспорті від 28.04.2017 №428. Згідно договору Товариство доручило, а ТОВ "ТД ЛЕКОР" взяло на себе зобов`язання надати інформаційні послуги Товариству щодо інформації, яка міститься в автоматизованих системах залізничного транспорту України (Т.2 а.с. 58 - 61).

На підтвердження реальності здійснення господарської операції до суду надано: протоколи договірної ціни від 25.05.2017, від 28.05.2017 року, акти надання послуг № 1 - № 3 до договору від 28.04.2017 року, платіжні доручення, оборотно - сальдова відомість по рахунку 63/1 (Т.2 а.с. 62 - 70).

Між ТОВ "Енерготранс ЛТД" (Замовник) та ТОВ "ПРЕСТИЖ-2015" (Виконавець) було укладено договір на надання інформаційних послуг на залізничному транспорті від 01.08.2017 №170804. Згідно договору Товариство доручило, а ТОВ "ПРЕСТИЖ-2015" взяло на себе зобов`язання надати інформаційні послуги Товариству щодо інформації, яка міститься в автоматизованих системах залізничного транспорту України (Т.2 а.с. 71 - 74).

На підтвердження реальності здійснення господарської операції до суду надано: протокол договірної ціни від 01.08.2017 року, акти надання послуг № 1 - № 10 до договору від 01.08.2017 року, повідомлення про відступлення права вимоги від 06.09.2017 року, від 12.09.2017 року, від 19.09.2017 року, від 25.09.2017 року, платіжні доручення, оборотно - сальдова відомість по рахунку 63/1 (Т.2 а.с. 74 - 98).

Між ТОВ "Енерготранс ЛТД" (Замовник) та ТОВ "АФІЛА" (Виконавець) було укладено договір на надання інформаційних послуг на залізничному транспорті від 30.06.2017 №1706. Згідно договору Товариство доручило, а ТОВ "АФІЛА" взяло на себе зобов`язання надати інформаційні послуги Товариству щодо інформації, яка міститься в автоматизованих системах залізничного транспорту України (Т.2 а.с. 99 - 102).

На підтвердження реальності здійснення господарської операції до суду надано: протокол договірної ціни від 30.06.2017 року, акти надання послуг № 1 - № 2 до договору від 30.06.2017 року, повідомлення про відступлення права вимоги від 02.08.2017 року, від 04.08.2017 року, оборотно - сальдові відомості по рахунку 63/1 (Т.2 а.с. 103 - 109).

Між ТОВ "Енерготранс ЛТД" (Замовник) та ТОВ "КАСТОН" (Виконавець) було укладено договір на надання інформаційних послуг на залізничному транспорті від 01.08.2017 №170801. Згідно договору Товариство доручило, а ТОВ "КАСТОН" взяло на себе зобов`язання надати інформаційні послуги Товариству щодо інформації, яка міститься в автоматизованих системах залізничного транспорту України (Т.2 а.с. 110 - 113).

На підтвердження реальності здійснення господарської операції до суду надано: протокол договірної ціни від 01.08.2017 року, акти надання послуг № 1 - № 2 до договору від 01.08.2017 року, повідомлення про відступлення права вимоги від 10.08.2017 року, від 14.08.2017 року, оборотно - сальдові відомості по рахунку 63/1 (Т.2 а.с. 114 - 120).

Між ТОВ "Енерготранс ЛТД" (Замовник) та ТОВ "ВЕСТ МІСТ" (Виконавець) було укладено договір на надання інформаційних послуг на залізничному транспорті від 01.08.2017 №170803. Згідно договору Товариство доручило, а ТОВ "ВЕСТ МІСТ" взяло на себе зобов`язання надати інформаційні послуги Товариству щодо інформації, яка міститься в автоматизованих системах залізничного транспорту України (Т.2 а.с. 121 - 124).

На підтвердження реальності здійснення господарської операції до суду надано: протокол договірної ціни від 01.08.2017 року, акт надання послуг № 1 до договору від 01.08.2017 року, повідомлення про відступлення права вимоги від 04.09.2017 року, оборотно - сальдова відомість по рахунку 63/1 (Т.2 а.с. 125 - 128).

Між ТОВ "Енерготранс ЛТД" (Замовник) та ТОВ "БІТ ТА ТЕК" (Виконавець) було укладено договірна надання інформаційних послуг на залізничному транспорті від 01.08.2017 №170802 Згідно договору Товариство доручило, а ТОВ "БІТ ТА ТЕК" взяло на себе зобов`язання надати інформаційні послуги Товариству щодо інформації, яка міститься в автоматизованих І системах залізничного транспорту України (Т.2 а.с. 129 - 132).

На підтвердження реальності здійснення господарської операції до суду надано: протокол договірної ціни від 01.08.2017 року, акт надання послуг № 1 до договору від 01.08.2017 року, повідомлення про відступлення права вимоги від 30.08.2017 року, оборотно - сальдова відомість по рахунку 63/1 (Т.2 а.с. 133 - 136).

Між ТОВ "Енерготранс ЛТД" (Замовник) та ТОВ "ІНВЕСТ АЛЬЯНС 2014" (Виконавець) було укладено договір на надання інформаційних послуг на залізничному транспорті від 17.04.2017 №417. Згідно договору Товариство доручило, а ТОВ "ПРЕСТИЖ-2015" взяло на себе зобов`язання надати інформаційні послуги Товариству щодо інформації, яка міститься в автоматизованих системах залізничного транспорту України (Т.2 а.с. 137).

На підтвердження реальності здійснення господарської операції до суду надано: акт надання послуг № 1 від 10.05.2017 року, повідомлення про відступлення права вимоги від 15.05.2017 року, оборотно - сальдова відомість по рахунку 63/1, платіжні доручення (Т.2 а.с. 138 - 141, 144 - 148).

Також, матеріали справи містять виписані податкові накладні по взаємовідносинам з вказаними контрагентами позивача (Т.2 а.с. 153 - 161).

Дослідивши наявні в матеріалах справи первинні документи та оцінюючи подані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності у відповідності до ст. ст. 73-76 КАС України, суд дійшов висновку, що господарські операції ТОВ "Енерготранс ЛТД" з зазначеними вище контрагентами не мали реального характеру з огляду на те, що ТОВ "Енерготранс ЛТД" здійснено безпідставне документальне оформлення нереальних господарських операцій з одержання товару і складено первинні документи всупереч норм частини першої ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні та пп. 2.1 і 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за №168/704.

Надані позивачем первинні документи, зокрема акти надання послуг, мають загальний характер, не конкретизують об`єму надання послуг, не містять інформації, яка б детально розкривала зміст наданих послуг, характеризувала б послуги як інформаційно-консультаційні, калькуляцію визначення їх вартості, часові межі виконання тощо, з них не можливо встановити економічну доцільність замовлення послуг, їх суть, використання отриманих послуг в господарській діяльності підприємства, та який економічний ефект отримано від використання цих послуг, та відповідно не свідчать про економічну обґрунтованість витрат на здійснення господарських операцій.

Крім того, акти про надання послуг не містять у своєму змісті інформацію про те, які саме інформаційні послуги надавались, яким чином виконувались, та відсутні докази на підтвердження спрямованості спірних послуг на досягнення конкретних цілей у діяльності, що не дає підстави вважати узгодженим порядок надання таких послуг. З наданих позивачем документів не можливо встановити економічну доцільність замовлення послуг, їх суть, використання отриманих послуг в господарській діяльності підприємства, та який економічний ефект отримано від використання цих послуг .

Будь-яких документів на підтвердження спрямованості спірних послуг на досягнення конкретних цілей у діяльності платника представником позивача не надано.

Суд також зазначає, що ГУ ДФС у Харківській області 20.06.2019 року (Вих. № 30638/10/20-40-23-13) направляло до АТ "Укразалізниця" запит щодо надання інформації, в якому зазначалося, що слідчим управлінням фінансових розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000039 від 03.05.2019 року відносно службових осіб ТОВ "Енерготранс ЛТД" за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 212 КК України. У зв`язку із тим, що ТОВ "Енерготранс ЛТД" протягом 2017 - 2018 років укладало з певною кількістю підприємств договори щодо надання інформаційних послуг, а саме інформації, яка міститься в автоматизованих системах залізничного транспорту України, податковий орган у запиті просив надати інформацію стосовно того, чи укладалися АТ "Укразалізниця" з ТОВ "Енерготранс ЛТД", ТОВ "КАСТОН", ТОВ "БК АБЕКС ЛТД", ТОВ "АФІЛА", ТОВ "ТД ЛЕКОР", ТОВ "ВЕСТ МІСТ", ТОВ "БГ ТА ТЕК", ТОВ "ТОПАЗ ГРУП", ТОВ "ВІАРАНТ", ТОВ "ПРЕСТИЖ-2015", ТОВ "КОМПАНІЯ ВБРО", ТОВ "ІНВЕСТ АЛЬЯНС 2014, договори щодо надання інформації з бази Укрзалізниці, які автоматизовані інформаційні системи перебувають у розпорядженні АТ "Укразалізниця" та хто має право отримати доступ до зазначених інформаційних систем.

У відповідні АТ "Укразалізниця" від 11.07.2019 року № ЦЦО-13/641 на запит податкового органу від 20.06.2019 року повідомлено, що доступ до Єдиної автоматизованої керування вантажними перевезеннями, яка містить інформацію по перевізним документам та про підхід вагонів, мають виключно фахівці АТ "Укразалізниця", така інформація може надаватися учасника перевезень та контролюючим органам. Також повідомлено, що договори про надання інформації з перевізних документів та про підхід вагонів на адресу станції призначення, АТ "Укразалізниця" із вказаними у запиті підприємствами не укладалися.

Отже, підприємством не доведено, яким чином виконувалися укладені з ТОВ "КАСТОН", ТОВ "БК АБЕКС ЛТД", ТОВ "АФІЛА", ТОВ "ТД ЛЕКОР", ТОВ "ВЕСТ МІСТ", ТОВ "БГ ТА ТЕК", ТОВ "ТОПАЗ ГРУП", ТОВ "ВІАРАНТ", ТОВ "ПРЕСТИЖ-2015", ТОВ "КОМПАНІЯ ВБРО", ТОВ "ІНВЕСТ АЛЬЯНС 2014 на надання інформаційних послуг на залізничному транспорті, як надавалася така інформація, в якому обсязі.

В свою чергу, отримана від АТ "Укразалізниця" інформація (відповідь від 11.07.2019 року № ЦЦО-13/641 на запит податкового органу від 20.06.2019 року) вказує на неможливість виконання відповідних договорів на надання інформаційних послуг на залізничному транспорті.

Отже, надані позивачем первинні документи не свідчать про економічну обґрунтованість витрат на здійснення господарських операцій. Встановлення законодавцем податкових преференцій має на меті стимулювання ділової активності учасників торгівельного обороту, що, в свою чергу, презумує здійснення господарських операцій, що є об`єктом оподаткування, з метою досягнення економічного ефекту (ділової мети), а не тільки з метою отримання податкової вигоди. Відсутність економічної доцільності господарських операцій, окрім як здійснення їх з метою отримання податкової вигоди у вигляді податкового кредиту, є підставою для зменшення в податковому обліку платника податку суми податкового кредиту.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ГУ ДФС у Харківській області правомірно прийнято оскаржувані податкові повідомлення - рішення № 3 від 21.01.2019 року про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на 2 557 876,25 грн., № 3 від 21.01.2019 року про збільшення суми грошового зобов`язання з ПДВ на 634 725,00 грн. та № 3 від 21.01.2019 року про зменшення розміру від`ємного значення суми ПДВ на 540 000,00 грн.

З приводу правомірності решти прийнятих ГУ ДФС у Харківській області податкових повідомлень - рішень, суд зазначає наступне.

В акті документальної планової виїзної перевірки від 23.11.2018 року № 4878/20-40-14-03-07/32868071 ГУ ДФС в Харківській області зазначено, що при перевірці авансових звітів, первинних касових та банківських документів, даних по оборотно-сальдовій відомості по рахунку №3721 «Розрахунки з підзвітними особами» за період з 01.01.2015 року по 30.06.2018 року встановлено нарахування та виплата відшкодування витрат за придбання товару працівниками ТОВ "Енерготранс ЛТД" ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в загальній сумі 78 396,09 грн., з яких: 1) працівнику ОСОБА_1 за листопад 2015 року - 12441,19 грн., грудень 2015 року - 6016,17 грн., січень 2016 року - 10627,63 грн., лютий 2016 року 399,93 грн., березень 2016 року - 6196,28 грн., квітень 2016 року - 7345,75 грн., травень 2017 року - 3100,50 грн.; 2) працівнику ОСОБА_2 за січень 2016 року - 1918,00 грн., лютий 2016 року - 1802,00 грн., квітень 2016 року - 736,80 грн., травень 2016 року - 1210,00, червень 2016 року - 1258,42 грн. липень 2016 року - 1210,43 грн., вересень 2016 року - 1283,07 грн., жовтень 2016 року - 1181,00 грн., листопад 2016 року - 526,02 грн. грудень 2016 року - 1370,00 грн., січень 2017 року - 888,00 грн., лютий 2017 року - 1245,50 грн., березень 2017 року - 888,00 грн., квітень 2017 року - 888,00 грн., травень 2017 року - 472,16 грн., червень 2017 року - 766,86 грн., липень 2017 року - 548,20 грн., серпень 2017 року - 604,20 грн., вересень 2017 року - 854,20 грн., жовтень 2017 року - 1398,58 грн. листопад 2017 року - 1240,30 грн., січень 2018 року - 2683,11 грн., лютий 2018 року - 1443,16 грн., квітень 2018 року - 3074,00 грн., травень 2018 року - 1678,63 грн. (Т.1 а.с. 119, арк. акту перевірки 98).

В акті перевірки податковий орган, посилаючись на положення статті 170 ПК України зазначив, що у разі якщо підзвітною особою (в даному випадку, працівниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) придбання товарів (робіт, послуг) здійснено не за рахунок попередньо виданих юридичною особою (роботодавцем, ТОВ "Енерготранс ЛТД") коштів під звіт, то дохід, виплачений такій особі за реалізовані (продані) товари (роботи, послуги) включаються до її загального місячного (річного) оподатковуваного доходу як інший дохід та оподатковується податком на доходи фізичних осіб на загальних підставах, чого підприємством зроблено не було та призвело до порушення положень ст. ст. 164, 168, 176 ПК України, оскільки не перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб, військовий збір із загального місячного (річного) оподатковуваного доходу у вигляді суми нарахування грошового відшкодування витрат за придбання товару (послуг) в сумі 78 396,09 грн.

У зв`язку із виявленими порушеннями ГУ ДФС в Харківській області прийнято податкові повідомлення - рішення № 7 від 21.01.2019 року про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та нараховано пеню на загальну суму 22 937,58 грн., № 7 від 21.01.2019 року про збільшення суми грошового зобов`язання з військового збору та нараховано пеню на загальну суму 1 937,04 грн.

Суд не погоджується з такими висновками податкового органу, з огляду на наступне.

Як підтверджено матеріалами справи, гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які є працівниками ТОВ "Енерготранс ЛТД", при виконанні своїх службових функцій на підприємстві, протягом 2015 - 2018 року придбавали відповідний товар, необхідний для господарських потреб ТОВ "Енерготранс ЛТД". В свою чергу, вказаним працівникам ТОВ "Енерготранс ЛТД" відшкодовувало витрачені ними кошти на придбання товару, що підтверджено наявними в матеріалах справи звітами про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, товарними чеками, квитанціями щодо сплати товару, посвяченнями про відрядження ОСОБА_1 (Т.2 а.с. 162 - 250, Т.3 а.с. 1 - 11).

Справляння податку на доходи фізичних осіб врегульовано главою 4 Податкового кодексу України.

Так статтею 163 ПК України визначено об`єкт оподаткування.

Згідно пункту 163.1 статті 163 ПК України, об`єктом оподаткування резидента є: - 163.1.1. загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; - 163.1.2. доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Статтею 164 ПК України визначено, що базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

При цьому, загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Так, наказом Міністерства Фінансів № 290 від 29.11.99, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14 грудня 1999 р. за № 860/4153 затверджено Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 дохід, яке визначає методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про доходи підприємства та її розкриття у фінансовій звітності.

Пунктом 5 зазначеного Положення визначено, що дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

Тобто, визначальною ознакою доходу платника податку, як об`єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є приріст показників фінансового та/або майнового стану платника податку.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 13.03.2018 року по адміністративній справі № 826/2226/15.

Отже, при виплаті працівнику суми витрат здійснених ним при виконанні трудових обов`язків на підприємстві, такий працівник не отримує доходу, а, відтак, об`єкт оподаткування з податку на доходи фізичних осіб відсутній.

Таким чином, позивач не повинен нараховувати та перераховувати до бюджету податок на доходи фізичних осіб із загального місячного (річного) оподатковуваного доходу у вигляді суми нарахування грошового відшкодування витрат за придбання товару (послуг) працівниками підприємства ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на суму 78 396,09 грн., оскільки в даному випадку зазначені вище працівники підприємства не отримують доходу, а отже об`єкт оподаткування відсутній, отже оскаржувані податкові повідомлення - рішення ГУ ДФС в Харківській області № 7 від 21.01.2019 року та № 7 від 21.01.2019 року є необґрунтованими та підлягають скасуванню в судовому порядку.

Приймаючи у відношенні позивача оскаржуване податкове повідомлення - рішення №7 від 21.01.2019 року про застосування штрафу за платежем податок на доходи фізичних осіб (сплата податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати) на суму 510,00 грн., податковий орган в самому податковому рішенні та акті документальної планової виїзної перевірки від 23.11.2018 року № 4878/20-40-14-03-07/32868071 зазначив, що підставою для прийняття вказаного рішення є порушення позивачем п.119.2 ст. 119 ПК України.

Відповідно до положень п.119.2 ст. 119 ПК України, неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми отриманої оплати від фізичних осіб за товари (роботи, послуги), якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов`язань платника податку та/або до зміни платника податку - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 510 гривень.

Враховуючи відсутність з боку податкового органу доказів на спростування того, що розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) за перевіряємий період (з 01.01.2015 року по 30.06.2018 року) підприємством надано з достовірними даними, а також те, що у таких податкових розрахунках платник податків не повинен відображатия доходи у вигляді відшкодування підприємством витрат на придбання товару працівниками такого підприємства при виконанні ними трудових обов`язків, суд дійшов висновку про безпідставність застосування до позивача штрафу у розмірі 510,00 грн. згідно п.119.2 ст. 119 ПК України, отже податкове повідомлення - рішення № 7 від 21.01.2019 року також підлягає скасуванню.

Окремо суд зауважує, що податковий орган в акті перевірки від 23.11.2018 року №4878/20-40-14-03-07/32868071 жодним чином не обґрунтував, які дії чи бездіяльність з боку платника податку призвели до порушення податкового законодавства та застосування до нього штрафної санкції, передбаченої п.119.2 ст. 119 ПК України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При зазначених обставинах, суд вважає вимоги позивача частково правомірними та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13-14, 77, 139, 242-246, 250, 255, 295, п.15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Енерготранс ЛТД" (, адреса: вул. Новгородська, буд. 3 Б, м. Харків, 61145) до Головного управління ДФС у Харківській області (, адреса: вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення №7, №7, №7 від 21.01.2019 року, прийняті Головним управлінням ДФС у Харківській області.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 06 вересня 2019 року.

Суддя Шевченко О.В.