Справа № 569/12647/19
Суддя: Ковальов І. М.
Дата ухвалення: 2019-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2019 року Рiвненський мiський суд Рівненської області в особi суддi Ковальова І.М.,

з участю: секретаря судового засідання Мізера А.В.,

pозглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi в мiстi Рiвне спpаву № 569/12647/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до сержанта поліції 2 роти батальйону УПП в Рівненській області ДПП Мороз Юлії Юріївни, Управління патрульної поліції в Рівненській області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду з позовом до поліцейської 2 роти батальйону УПП в Рівненській області ДПП Мороз Ю.Ю. (далі інспектор), Управління патрульної поліції в Рівненській області, Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому просить суд скасувати винесену інспектором постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП 18 № 511253 від 23 червня 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП, та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що зазначені в постанові обставини не відповідають дійсності, оскільки у вказаний день та час він за кермом вказаного у постанові автомобіля не перебував, відповідно обов`язку по наданню зазначених документів не мав та пристібатись ременем безпеки не повинен був.Доказом того, що він не був за кермом автомобіля у вказаний день та час є також те, що дана постанова не була винесена на місці та не була йому вручена. У зв`язку з чим 23.06.2019р. він був змушений офіційно звертатись із заявою про видачу йому копії постанови.

Представник позивача адвокат Цуняк В.Й. подав суду письмову заяву, в якій позов ОСОБА_1 підтримав повністю та просить його задовольнити. Розгляд справи просить провести у відсутність ОСОБА_1 та у його відсутність.

Представники відповідача до суду не прибули, суду відзив на адміністративний позов не подали.

Дослідивши наявні у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.

Судом встановлено, що 23 червня 2019 року поліцейською 2 роти батальйону УПП в Рівненській області ДПП Мороз Ю.Ю. була винесена постанова серії ДП 18 № 511253 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно позивача ОСОБА_1 .

Як зазначено у вказаній постанові, 22 червня 2019 року о 23год. 45 хв в м. Рівне, по вул. Міцкевича 11 водій керував ТЗ обладнаними засобами пасивної безпеки, був не пристебнутий ременем безпеки, та не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.3в; 2.1а ПДР України.

Постановою у справі про адміністративне правопорушення позивач ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП, і на нього, відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

З висновком про порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху та вчинення ним вказаного адміністративного правопорушення суд погодитися не може, оскільки вважає його недоведеним та необґрунтованим.

Частиною п`ятою статті 121 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Пунктом 2.3.в Правил дорожнього руху передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям-інвалідам, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі.

Частиною 1 ст.126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вимог Правил дорожнього руху, про які зазначено у оскаржуваній ним постанові, він не порушував, оскільки в той день і час автомобілем не керував.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до положень частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, жодного з доказів, перелічених у статті 251 КУпАП, які містять фактичні дані, на основі яких можна встановити наявність адміністративних правопорушень, винність позивача в їх вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, відповідач суду не надав.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. (Правовий висновок Верховного Суду у постанові від 21 грудня 2018 року по справі №263/15738/16- а)

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні(Правовий висновок Верховного Суду у Постанові від 30 травня 2018 року по справі №337/3389/16- а)

Застосування адміністративного стягнення до особи за відсутністю будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. (Правовий висновок Конституційного Суду України у своєму рішенні у справі №23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року)

Оскільки відповідачем не надано суду жодних належних доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративних правопорушень та правомірності дій по притягненню його до адміністративної відповідальності, суд прийшов до висновку, що в діях позивача ОСОБА_1 склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП, відсутній, оскільки факт порушення ним вимог Правил дорожнього руху належним чином не доведений і не встановлений.

Керуючись ст.ст.241-246,250,255,286,293,295, пунктом 15.5 розділу VII КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП 18 № 511523 від 23 червня 2019 року, винесену сержанта поліції 2 роти батальйону УПП в Рівненській області ДПП Мороз Юлії Юріївни, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП, та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляцiйного адміністративного суду через Рiвненський мiський суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 АДРЕСА_1 ,РНОКПП НОМЕР_1 .

Сержант поліції 2 роти батальйону УПП в Рівненській області ДПП Мороз Юлія Юріївна, 33028 м.Рівне, вул. Ст.Бандери,14 а

Управління патрульної поліції в Рівненській області,33028 м.Рівне, вул. Ст.Бандери,

14 а

Департамент патрульної поліції Національної поліції України, місцезнаходження: м.Київ, вул.Федора Ернста,3.

Cуддя: