Справа № 826/13810/16
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2019-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 вересня 2019 року

Київ

справа №826/13810/16

адміністративне провадження №К/9901/25593/18

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду - Радишевської О.Р.,

перевіривши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 липня 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2018 року,

УСТАНОВИВ:

19 лютого 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 липня 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2018 року в справі №826/13810/16.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду цієї скарги було визначено колегію суддів у складі: судді-доповідача Білоуса О.В., суддів Желтобрюх І.Л., Шарапи В.М., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 лютого 2018 року.

Ухвалою Верховного Суду від 21 лютого 2018 року відкрито касаційне провадження за вказаною скаргою.

Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду - від 04 червня 2019 року №597/0/78-19, у зв`язку із зміною спеціалізації та введенням до іншої судової палати судді-доповідача у цій справі, призначений повторний автоматизований розподіл указаної касаційної скарги.

За наслідками повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 червня 2019 року касаційну скаргу передано для розгляду колегії суддів у складі: судді-довідача Радишевської О.Р., суддів Кашпур О.В., Уханенка С.А.

З урахуванням викладеного, Суд дійшов висновку про необхідність прийняття касаційної скарги до провадження.

За результатом проведення підготовчих дій відповідно до статті 340 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) Суд дійшов висновку про необхідність призначення справи до касаційного розгляду в судовому засіданні.

Водночас відповідно до частини першої статті 344 КАС України в суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, з урахуванням положень статті 341 цього Кодексу.

Особливості розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження врегульовано статтею 262 КАС України, згідно з частиною п`ятою якої суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до частини шостої статті 262 КАС України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, а також якщо характер спірних правовідносин і предмет доказування в справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Отже, питання щодо виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Судом, якщо є необхідність заслухати такі пояснення.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що скаржником заявлено клопотання про участь в судовому засіданні.

Проаналізувавши матеріали касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень, беручи до уваги характер спірних правовідносин і предмет доказування в справі, Суд не вбачає необхідності надання пояснень сторонами в зазначеній справі, у зв`язку з чим підстави для касаційного розгляду справи за участю представників сторін відсутні.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, висловлені нею в письмових поясненнях, не зумовлюють необхідності призначення до розгляду справи з викликом її учасників.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з питань гарантій публічного характеру провадження в судових органах у контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не в кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року в справі «Axen v. Germany» («Аксен проти Німеччини», заява №8273/78; рішення від 25 квітня 2002 року в справі «Varela Assalino v. Portugal» («Варела Ассаліно проти Португалії»), заява №64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник [в одній із зазначених справ] не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Керуючись статтями 12, 262, 263, 340, 344 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Прийняти до провадження касаційну скаргу в справі №826/13810/16.

Підготовчі дії в справі закінчити.

Відмовити в задоволенні клопотання скаржника про участь у судовому засіданні.

Справу призначити до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами на 10 вересня 2019 року, який відбудеться у Касаційному адміністративному суді в складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. Московська, 8, корпус 5.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя: О.Р. Радишевська