Справа № 552/2999/19
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2019-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2019 р.Справа № 552/2999/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Бартош Н.С. ,

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспектора роти 6 батальйону 3 взводу 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Романюка Олега Михайловича на рішення Київського районного суду м. Полтави від 25.06.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Самсонова О.А., м. Полтава, по справі № 552/2999/19

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора роти 6 батальйону 3 взводу 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Романюка Олега Михайловича

про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до інспектора роти 6 батальйону 3 взводу 1 Управління патрульної поліції в Харківській області департаменту патрульної поліції Романюка Олега Михайловича (надалі по тексту відповідач), в якому просив суд:

-постанову серія НК №157563 від 25.05.2019 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП України скасувати, а справу про адміністративне правопорушення-закрити.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 25.06.2019 року позов ОСОБА_1 до інспектора роти 6 батальйону 3 взводу 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Романюка Олега Михайловича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задоволено в повному обсязі.

Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №157563, винесену 25 травня 2019 року інспектором роти 6 батальйону 3 взводу 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Романюка Олега Михайловича про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122 КУпАП закрито.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить рішення Київського районного суду м. Полтава від 25.06.2019 року скасувати, прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що постанова серії НК №157563 винесена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, вина позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП доведена письмовими доказами, а саме фотографією приладу TruCAM ТС №000709 , яким було зафіксовано швидкість руху автомобіля позивача 105 км/год та наявним в матеріалах справи відеозаписом.

Відповідач зазначив, що прилад TruCAM, яким вимірювалась швидкість руху автомобіля позивача, має свідоцтво про повірку № 22-01/13550, видане ДП "Укрметртестстандарт", яке чинне до 14.12.2019 року.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 25 травня 2019 року інспектором роти 6 батальйону 3 взводу 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної п о л і ц і ї Романюком О.М. стосовно позивача ОСОБА_1 винесено постанову серії НК №157563 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 КУпАП.

Відповідно до вказаної постанови позивач ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ЗАЗ- DAEWOO, державний номерний знак НОМЕР_2 , в населеному пункті, розташованому на 450 км. автодороги М-03 рухався зі швидкістю 105 км/год., чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху в межах населеного пункту на 55 км/год. та порушив вимоги п.12.4. Правил дорожнього руху України.

Відповідно до оскаржуваної постанови позивач визнаний винним в скоєнні адміністративного правопорушення та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з протиправності оскаржуваної постанови.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Предметом оскарження у справі є постанова серії НК №157563 від 25.05.2019 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 КУпАП України, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Відповідно до вказаної постанови, позивач ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ЗАЗ- DAEWOO, державний номерний знак НОМЕР_2 , в населеному пункті, розташованому на 450 км. автодороги М-03 рухався зі швидкістю 105 км/год., чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху в межах населеного пункту на 55 км/год. та порушив вимоги п.12.4. Правил дорожнього руху України.

Висновки суду першої інстанції про скасування вказаної постанови грунтуються на тому, що відповідачем не надано доказів, що прилад TruCAM ТС №000709, яким зафіксовано та виміряно швидкість руху автомобіля ЗАЗ-DAEWOO, державний номерний знак НОМЕР_2 , пройшов повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, а тому відповідачем не підтверджено порушення позивачем Правил дорожнього руху.

Колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції не погоджується, оскільки прилад TruCAM, яким вимірювалась швидкість руху автомобіля позивача, має свідоцтво про повірку № 22-01/13550, видане ДП "Укрметртестстандарт", яке чинне до 14.12.2019 року. З вказаного свідоцтва слідує, що засіб вимірювальної техніки TruCAM ТС №000709 відповідає вимогам технічної документації, а отже прилад TruCAM є належним доказом у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Також, висновки суду першої інстанції про скасування оскаржуваної постанови грунтуються на тому, що відповідачем не надано доказів, що під час розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності позивачу роз`яснювалися його права та вирішувалися клопотання.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Суд апеляційної інстанції перевіривши оскаржуване рішення на відповідність критеріям, наведеним у ч.2 ст.2 КАС України приходить до висновку, що прийнято воно незаконно, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ст. 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами 1, 2, 3, 5 ст.122 КУпАП розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За приписами ч. 2 ст. 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Таким чином, під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення за вчинення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, в тому числі, передбачених статтею 122 КУпАП, у працівників Національної поліції відсутній обов`язок складати протокол про адміністративне правопорушення.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України наведеній у постанові від 17.05.2018 року №759/12872/16-а, яку відповідно до ч.5 ст.242 КАС України колегія суддів враховує при виборі та застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Згідно ч. 4 ст. 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Таким чином, винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення можливе лише після розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною першою ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, серед яких: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Таким чином, приписами Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено певну процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення та визначено систему правових механізмів забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З аналізу наведених норм Кодексу України про адміністративні правопорушення слідує, що розгляд справи про адміністративне правопорушення та її вирішення повинно відбуватися в точній відповідності з законом та з дотриманням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вказана постанова не містить посилань на те, що відповідачем при притягненні позивача до адміністративної відповідальності враховано пояснення ОСОБА_1 , надано можливість скористатися юридичною допомогою, роз`яснено його права та обов`язки, розглянуто клопотання в разі їх наявності.

Згідно наявного в матеріалах справи відзиву на позов (а.с.23) відповідач підтвердив, що розгляд справи фіксувався відеозаписом з портативного відеореєстратору, що був закріплений на форменому одязі відповідача.

Однак, з вказаного відеозапису не вбачається, що під час розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем було роз`яснено позивачу його права та вирішено клопотання.

Інших доказів, які б підтверджували факт роз`яснення позивачу прав та вирішення його клопотань під час розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності матеріали справи не містять.

На запит суду апеляційної інстанції відповідачем не надано доказів дотримання ним процедури розгляду справи, а за приписами ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином колегія суддів вважає, що відповідачем було порушено процедуру розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки позивачу не було роз`яснено його права та вирішено клопотання під час розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Всі інші доводи сторін щодо інших обставин притягнення позивача до адміністративної відповідальності не впливають на вирішення справи.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно п.1, 4 ч. 1, ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при ухваленні рішення було порушено норми процесуального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям постанови про часткове задоволення позовних вимог з скасуванням постанови серія НК №157563 від 25.05.2019 року та направленням справи про адміністративне правопорушення відносно позивача на новий розгляд до компетентного органу.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспектора взводу №1 роти №5 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Романюка О.М. задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 25.06.2019 року по справі №552/2999/19 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до Інспектора взводу №1 роти №5 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Романюка О.М. про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати посанову серії НК №157563 від 25.05.2019 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 КУпАП України, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 направити на новий розгляд Інспектору взводу №1 роти №5 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) О.М. Мінаєва Н.С. Бартош