Справа № 160/6166/19
Суддя: Маковська Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 вересня 2019 року Справа № 160/6166/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маковської О.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, відповідач), в якій просить:
- скасувати рішення, оформлене листом відділу з питань призначення та перерахування пенсій №12 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 03.06.2019 р. №3992/Т-09 «Щодо виплати грошової допомоги» щодо відмови позивачу виплатити грошову допомогу в розмірі 10 місячних пенсій у зв`язку з не зарахуванням до спеціального (педагогічного) стажу, періоду роботи: з 02.01.1993 р. по 16.11.2003 р. на посаді викладача з класу бандури в школі мистецтв №2 м. Кривого Рогу;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, зарахувати період роботи позивача до спеціального (педагогічного) стажу, а саме з 02.01.1993 р. по 16.11.2003 р. на посаді викладача з класу бандури в школі мистецтв №2 м. Кривого Рогу та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, виплатити позивачу грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення (яка не підлягає оподаткуванню) у зв`язку з тим, що вона має педагогічний стаж більше 30 років та вийшла на пенсію за віком.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що в травні 2019 вона звернулась до відповідача із письмовою заявою про виплату десяти пенсій, як працівнику освіти, який має більш ніж 30 років педагогічного стажу і вийшла на пенсію за віком, відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058).
Листом від 03.06.2019 №3992/Т-09 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило позивача про те, що перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджено постановою КМУ від 04.11.1993 №909 (далі - Постанова №909). Час роботи вчителем у музичній школі зараховується до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років до 01.01.1992, оскільки за Переліком закладів, організацій і посад, робота в яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 17.12.1959, була передбачена посада викладача в музичній школі, яка відносилась до навчальних закладів та дитячих установ.
Відповідач у листі також зазначив, що так як в період з 02.01.1993 по 16.11.2003 позивач працювала на посаді викладача у Школі мистецтв №2, (а не у музичній школі), то означений період не зараховано до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років та виплату грошової допомоги згідно пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону №1058.
Позивач вважає, що така відмова є протиправною та такою, що порушує її законні права та інтереси, а тому звернулась до суду із даним позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.07.2019 відкрито провадження у справі №160/6166/19 та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому проваджені).
У зв`язку із перебуванням судді Маковської О.В. у відпустці справа розглянута 10.09.2019.
До суду 02.08.2019 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що Постановою №909, зокрема, розділом 1 Освіта Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років передбачені лише викладачі музичних шкіл. Так як позивач в період з 02.01.1993 по 16.11.2003 працювала на посаді викладача у Школі Мистецтв №2, відсутня можливість зарахування зазначеного стажу до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років та виплати відповідної грошової допомоги.
З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Відповідно до записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 працювала, зокрема,:
- з 01.08.1986 по 01.01.1993 викладачем бандури у Дитячій музичній школі №9;
- з 02.01.1993 по 16.11.2003 викладачем по класу бандури в Школі мистецтв №2 у зв`язку з реорганізацією ДМШ №2 в Школу мистецтв №2.
У зв`язку із досягнення пенсійного віку позивач 23.04.2019 звернулась до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058. Відповідачем означену заяву розглянуто та призначено з 21.04.2019 пенсію за віком відповідно до Закону №1058.
В подальшому ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про виплату грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій, відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону №1058.
За результатами розгляду заяви позивача, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області Листом від 03.06.2019 №3992/Т-09 відмовило позивачу у зарахуванні періоду роботи з 02.01.1993 по 16.11.2003 до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років та виплату грошової допомоги згідно пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону №1058.
Відмова відповідача обґрунтована тим, що перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджено постановою КМУ від 04.11.1993 №909 (далі - Постанова №909). Час роботи вчителем у музичній школі зараховується до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років до 01.01.1992, оскільки за Переліком закладів, організацій і посад, робота в яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 17.12.1959, була передбачена посада викладача в музичній школі, яка відносилась до навчальних закладів та дитячих установ.
Не погодившись із зазначеною відмовою, позивач оскаржила її в судовому порядку.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788) право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.
Пунктом 7-1 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст.26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» - «ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Кабінет Міністрів України постановою від 23.11.2011 №1191 затвердив Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, який визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до п. 7-1 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV (далі - Порядок №1191).
Відповідно до пункту 2 Порядку №1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» і «ж» ст. 55 Закону №1788, що передбачені, зокрема, Переліком №909.
Пунктом 5 вказаного Порядку визначено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01.10.2011 призначається пенсія за віком відповідно до Закону № 1058 та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст.26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п.«е»-«ж» ст. 55 Закону №1788-ХІІ, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.
З аналізу наведених норм законодавства можна зробити висновок, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону №1058 будь-якого іншого виду пенсії.
Суд зазначає, що згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої в постановах від 30.01.2019 у справі №876/5312/17 та від 13.02.2019 у справі №233/4308/17, викладачі позашкільних навчальних закладів, які входять до структури освіти України, мають право отримання пенсії за вислугу років.
У вказаних постановах Велика Палата Верховного Суду зазначила, що викладач музичної школи є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу, тобто працівником освіти. Стаж роботи викладачем та концертмейстером в дитячій музичній школі має зараховуватись до пільгового стажу осіб у розумінні п. «е» ст. 55 Закону №1788-ХІІ при розгляді територіальними органами Пенсійного фонду України відповідних заяв про призначення пенсії навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена затвердженим Переліком №909.
В силу приписів частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України зазначені висновки мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, у зв`язку з чим, суд враховує висновки, викладені судових рішеннях Верховного Суду, при розгляді даної справи.
Отже, суд доходить висновку про те, що період роботи позивача, щодо якого виник спір, відноситься до спеціального трудового стажу, передбаченого ст. 55 Закону №1788.
Відповідно до частини 4 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
Отже, оскільки інших доводів щодо відсутності підстав для отримання позивачем грошової допомоги ГУ ПФУ в Дніпропетровській області не зазначено, то суд визнає відмову у зарахуванні спірного періоду протиправною та вважає за необхідне зобов`язати відповідача виплатити позивачу грошову допомогу у розмірі 10 місячних пенсій, що передбачено п. 7-1 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону №1058.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, як суб`єкт владних повноважень, не довело правомірності свого рішення щодо відмови у зарахуванні спірного періоду до спеціального стажу та відмови у виплаті позивачу грошової допомоги.
З огляду на викладені обставини, суд приходить до висновку про задоволення позову.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись статтями 77, 139, 241 - 246, 250, 255, 257 - 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.
Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 03.06.2019 р. №3992/Т-09 «Щодо виплати грошової допомоги» щодо виплатити ОСОБА_1 грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій у зв`язку з не зарахуванням до спеціального (педагогічного) стажу періоду роботи з 02.01.1993 по 16.11.2003 на посаді викладача з класу бандури в школі мистецтв №2 м. Кривого Рогу.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати період роботи ОСОБА_1 до спеціального (педагогічного) стажу, а саме з 02.01.1993 р. по 16.11.2003 р. на посаді викладача з класу бандури в школі мистецтв №2 м. Кривого Рогу та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення (яка не підлягає оподаткуванню) у зв`язку з тим, що вона має педагогічний стаж більше 30 років та вийшла на пенсію за віком.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1536,80 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Маковська