Справа № 160/6700/19
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2019-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

03 вересня 2019 року Справа 160/6700/19

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кальника В.В.

за участі:

секретаря судового засідання Туренко К.М.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі заяву позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до прокуратури Дніпропетровської області про визнання наказу про звільнення протиправним та поновлення на посаді, -

ВСТАНОВИВ:

16.07.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до прокуратури Дніпропетровської області, в якій просить:

- визнати протиправним Наказ прокуратури Дніпропетровської області від 02.04.2015 року № 798к;

- поновити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на посаді прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Дніпропетровської області.

Разом з позовною заявою, позивачем були подані заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

Ухвалою від 19.07.2019 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду було відмовлено. Адміністративний позов - залишено без руху. Позивачу надано термін - п`ять робочих днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду із поясненнями стосовно поважності пропуску строку звернення до суду; всіх документів (їх копій), долучених позивачем до позову, засвідченими відповідно до ч.5 ст.94 КАС України

02.08.2019 року позивачем до суду подана заява (вх. №43226/19) про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду (в новій редакції). В заяві позивач зазначив, що він оскаржує Наказ прокуратури Дніпропетровської області від 02.04.2015 року № 798к.

03 квітня 2015 року засобами поштового зв`язку позивач направив до прокуратури Дніпропетровської області заяву, в якій просив відкликати його рапорт на звільнення та, відповідно, не звільняти його із займаної посади.

Вказав, що станом до 06 липня 2019 року позивачу не було відомо про стан розгляду вказаної заяви. Будь-якого повідомлення, щодо розгляду вказаної заяви, або будь-якого іншого позивач не отримував до 06 липня 2019 року, оскільки зворотня адреса, яка вказана у листі, а саме, АДРЕСА_1 , є адресою проживання його колишньої дружини з якою, як зазначає позивач, він не проживає та не підтримує жодних стосунків.

06 липня 2019 року позивачу його колишньою дружиною було повернуто ряд особистих речей, що зберігалися за її місцем проживання, та, зокрема, й поштове відправлення від 03 квітня 2015 року.

Також, позивач в заяві просив розгляд цієї заяви та вирішення питання щодо поновлення пропущеного строку звернення до суду розглянути в окремому судовому засіданні, де позивач буде мати змогу надати оригінали документів для огляду та пояснення стосовно поважності пропуску строку звернення до суду.

Ухвалою суду від 19.08.2019 року розгляд заяви від 02.08.2019 року призначено в судовому засіданні на 28.08.2019 року та покладено на позивача обов`язок надати докази, на які він посилається в заяві, та на відповідача - надати письмові пояснення по суті заяви.

28.08.2019 року у зв`язку з неявкою в судове засідання представника відповідача, розгляд заяви відкладено на 03.09.2019 року.

03.09.2019 року в судовому засіданні позивач підтримав заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, також повідомив, що тривалий термін з моменту звернення до прокуратури з заявою про відкликання рапорту і моментом звернення до суду обумовлений значними особистими переживаннями, пов`язаними з розлученням з дружиною, з якою він в той час перестав спільно проживати, хворобою дітей та необхідністю пошуку нового житла.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового розгляду заяви повідомлявся належним чином, витребуваних судом пояснень по суті заяви позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду не надав.

Вирішуючи заявлене клопотання, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Разом з тим, право на доступ до правосуддя не є абсолютним і обмежене передусім встановленим строком звернення до суду.

Згідно ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно ч.1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними за змістом вказаної норми визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

В контексті наведеної норми поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами справи певних процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Ст. 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

На розширення цього положення Основного Закону в ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

У рішенні у справі "Рябих проти Росії" (980_172) (Ryabykh v. Russia), заява N 52854/99, п. 52, ECHR 2003-X) Європейський Суд з прав людини визначився, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою.

Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі "Пономарьов проти України" (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 03 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).

Зі змісту п. 52 рішення "Устименко проти України" випливає, що якщо національний суд просто обмежився вказівкою на наявність у відповідача "поважних причин" для поновлення пропущеного строку оскарження, то, відтак, він (суд) не вказав чітких причин такого рішення.

За цих підстав Європейський Суд з прав людини одноголосно постановив, що було порушення п.1 ст. 6 Конвенції та дійшов висновку, що національні суди, вирішивши поновити пропущений строк оскарження остаточної постанови у справі заявника без наведення відповідних причин та скасувавши в подальшому постанову суду, порушили принцип правової визначеності та право заявника на справедливий судовий розгляд за пунктом 1 статті 6 Конвенції (п. 53 рішення).

Отже, обставини, з якими сторона пов`язує поважність причин пропуску строків звернення до суду, доводяться стороною і встановлюються судом.

Згідно з практикою ЄСПЛ для забезпечення оптимального співвідношення права на доступ до правосуддя та принципу правової визначеності у процесі прийняття судом рішення про поновлення строку на звернення до суду мають враховуватися: 1) особливі обставини кожної конкретної справи у системному зв`язку з причинами пропуску строку на звернення до суду; наявність причин непереборного та об`єктивного характеру пропуску строку на звернення до суду; 2) характер права, для захисту якого надійшло звернення до суду, та його значення для сторін; 3) період, який минув з моменту пропуску строку, правові наслідки його поновлення або не поновлення; 4) наявність публічного (суспільного та, меншою мірою, державного) інтересу у справі; 5) фундаментальність значення справи для судової та правозастосовної практики.

Виходячи із вищезазначеного, суд приймає до уваги той факт, що представник відповідача двічі до зали судового засідання не з`явився, витребуваних судом пояснень по суті заяви не надав, заперечень щодо поновлення строку звернення до адміністративного суду не направив, а тому, суд приходить до висновку, що прокуратура Дніпропетровської області фактично з доводами позивача, викладеними в заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду, погоджується та проти поновлення строку на звернення ОСОБА_1 до суду не заперечує, а відтак, враховуючи значення справи для позивача, суд вважає за можливе визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом та поновити його.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 122, 241, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із позовною заявою до прокуратури Дніпропетровської області про визнання наказу про звільнення протиправним та поновлення на посаді - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду із позовною заявою до прокуратури Дніпропетровської області про визнання наказу від 02.04.2015 року № 798к про звільнення протиправним та поновлення на посаді.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно після її проголошення. Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складений 09.09.2019 року.

Суддя В.В. Кальник