Справа № 578/775/19
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2019-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 р.Справа № 578/775/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Макаренко Я.М. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспектора роти №2 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Рой Микола Сергійович на рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 07.08.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Басової В.І., вул. Вокзальная, 18, смт. Краснопілля, Краснопільський, Сумська, 42400, повний текст складено 07.08.19 року по справі № 578/775/19

за позовом ОСОБА_1

до Батальйона патрульної поліції у м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області в особі інспектора старшого лейтенанта поліції 1 бат. 2 рота Рой Миколи Сергійовича

про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Краснопільського районного суду Сумської області з адміністративним позовом до Батальйона патрульної поліції у м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області в особі інспектора старшого лейтенанта поліції 1 бат. 2 рота Рой Миколи Сергійовича, в якому просив суд:

- скасувати постанову серії ЕАВ № 11955447 про накладення адміністративного стягнення у розмірі 255 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 си. 122 КУпАП.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що відповідачем не було здійснено габаритно-вагового контролю і не проводилися заміри маси транспортного засобу, яким керував позивач, постанова про накладення адміністративного стягнення не містить відомостей, чи здійснювалася фото- та відео фіксація правопорушення, пояснень свідків та посилання на інші докази. Крім того, дорожній знак знаходиться у значній порослі, тому у темну пору доби та під час сильної зливи його фізично неможливо побачити.

Рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 07.08.2019 задоволено.

Скасовано постанову серії ЕАВ №1195447 від 01 червня 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень та закрито провадження по справі.

Не погодившись з вказаним рішенням, Інспектором роти №2 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Рой М.С. подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 07.08.2019 скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що в позовній заяві позивач підтверджує факт того, що маса керованого ним транспортного засобу без навантаження складає 15 т, відтак постанова про накладення адміністративного правопорушення є такою, яка винесена з дотриманням чинного законодавства.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслушавши доповідь судді-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи в обґрунтування апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 01.06.2019 інспектором 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенантом поліції Рой М.С. винесена постанова серія ЕАВ №1195447 про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн за правопорушення, вчинене за таких обставин.

Так, за змістом постанови, 01.06.2019 о 22.06 год в м.Кременчук по вул. Небесної Сотні (Пролетарська) ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки MAN 19.403 FLS/N державний номерний знак НОМЕР_1 , порушив вимогу дорожнього знаку 3.15 (13 т), здійснив рух через Крюківський міст, чим порушив п.33 ПДР - порушення вимог дорожніх знаків та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що вказані у спірній постанові обставини порушення правил дорожнього руху не можуть бути взяті до уваги, оскільки інспектором не було проведено та належним чином зафіксовано габаритно-вагового контролю транспортного засобу разом з вантажем.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ч. 5 ст. 14 Закону "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.213, ст.222, 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі передбачених ч.1 ст.122 КУпАП в порядку скороченого провадження, тобто без складання протоколу про адміністративне правопорушення з винесенням постанови по справі про адміністративне правопорушення за результатами її розгляду на місці вчинення правопорушення.

За змістом ст. 280 КУпАП, орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, крім того чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона притягненню до адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку; орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного; правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи. яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП та п. 10 "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі" затвердженої наказом МВС №1395 від 07.11.2015 р., поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року №879 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" затверджений Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.

Підпунктом 4 п.2 наведеного Порядку визначено, що габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Відповідно до пп. 5-1 наведеного пункту документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу.

Згідно з п. 6 вказаного Порядку габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Як встановлено із матеріалів справи, підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП, стало встановлення факту порушення вимоги дорожнього знаку 3.15 ПДР - рух транспортних засобів, маса яких перевищує 13 тон.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу MAN 19.403 FLS/N державний номерний знак НОМЕР_1 встановлено, що його маса без навантаження складає 6300, повна маса 17900.

Колегія суддів зазначає, що в постанові від 01.06.2019 не зазначено, чи рухався ОСОБА_1 на транспортному засобі з напівпричіпом або без такого, крім того взагалі не зазначено загальну масу транспортного засобу.

Згідно наданої постанови, габаритно-ваговий контроль керованого позивачем транспортного засобу не був проведений в пунктах габаритно-вагового контролю, а документальний габаритно-ваговий контроль, тобто визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу, не був належним чином зафіксований інспектором поліції на місці зупинення транспортного засобу.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказані у постанові обставини порушення правил дорожнього руху не можуть бути взяті до уваги, оскільки інспектором не було проведено та належним чином зафіксовано габаритно-ваговий контроль транспортного засобу разом з вантажем.

У відповідності до вимог статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. На суб`єкта владних повноважень ч. 2 ст. 77 КАС України покладає обов`язок доказування в даній категорії адміністративних справ.

Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без зміни, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено положення нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини та дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визначе, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процессуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспектора роти №2 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Рой Миколи Сергійовича залишити без задоволення.

Рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 07.08.2019 року по справі № 578/775/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)А.О. Бегунц
Судді(підпис) (підпис) О.М. Мінаєва Я.М. Макаренко
Повний текст постанови складено 11.09.2019 року