Справа № 464/3382/18
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2019-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2019 рокуЛьвів№ 857/7586/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Качмара В. Я., Курильця А.Р.,

з участю секретаря судового засідання - Болюк Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 21 червня 2019 року про роз`яснення судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

суддя в 1-й інстанції - Сакалош В. М.,

час ухвалення рішення - 21.06.2019 року,

місце ухвалення рішення - м. Львів,

дата складання повного тексту рішення - 21.06.2019 року,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з заявою роз`яснення рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі 464/3382/18 від 16 жовтня 2018 року за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання провести перерахунок пенсії, в частині висновків суду про наявінсть підстав для нарахування доплати пенсії ОСОБА_1 за понаднормативний стаж згідно з ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 21 червня 2019 року заяву про роз`яснення рішення суду задоволено. Роз`яснено, що розмір пенсії позивача підлягає збільшенню на один процент заробітку, шляхом перерахунку доплати за понаднормативний стаж за кожний рік роботи понад 20 років страхового стажу, виходячи із середньомісячного заробітку, визначеного відповідно до ст.40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; при цьому, страховий стаж, який має братись до уваги при перерахунку доплати за понаднормативний стаж за кожний рік роботи понад 20 років страхового стажу, це той страховий стаж, який був розрахований станом на 01 лютого 2015 року, а потім визначений (перерахований) під час проведення подальших перерахунків пенсії.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що не зрозуміло на якій підставі страховий стаж потім має визначатися при здійсненні подальших перерахунків, оскільки з 17 жовтня 2018 року відповідач продовжує виплачувати надбавку до пенсії за понаднормовий стаж згідно з ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Просить скасувати абзац третій оскаржуваної ухвали та викласти його у такій редакції: «при цьому, страховий стаж, який має братись до уваги при перерахунку доплати за понаднормативний стаж за кожний рік роботи понад 20 років страхового стажу, це фактичний стаж набутий на дату на яку здійснюється нарахування».

Представник відповідача - Цимбор Н. В. у судовому засіданні не погодилася з доводами апеляційної скарги і вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду - без змін.

Заявник - ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи у його відсутності за наявними у справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Львівського окружного адміністративного суду у справі 464/3382/18 від 16 жовтня 2018 року (яке набрало законної сили 27 грудня 2018 року) визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо нарахування доплати пенсії ОСОБА_1 за понаднормативний стаж згідно з ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок доплати за понаднормативний стаж за період з 01 лютого 2015 року по дату прийнятого рішення відповідно до вимог ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з розрахунку один процент заробітку за кожен рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку за кожен рік стажу понад 20 років.

Постановляючи ухвалу про роз`яснення судового рішення у цій адміністративній справі, суд першої інстанції виходив з того, що розмір пенсії позивача підлягає збільшенню на один процент заробітку, шляхом перерахунку доплати за понаднормативний стаж за кожний рік роботи понад 20 років страхового стажу, виходячи із середньомісячного заробітку, визначеного відповідно до ст.40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; при цьому, страховий стаж, який має братись до уваги при перерахунку доплати за понаднормативний стаж за кожний рік роботи понад 20 років страхового стажу, це той страховий стаж, який був розрахований станом на 01 лютого 2015 року, а потім визначений (перерахований) під час проведення подальших перерахунків пенсії.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що відповідач зобов`язаний здійснити перерахунок доплати за понаднормативний стаж за період з 01 лютого 2015 року по дату прийнятого рішення, тому в цій частині рішення суду є цілком зрозумілим та не містить положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності, а зміст резолютивної частини рішення суду повністю розкрито змістом його мотивувальної частини.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1, 2 ст.254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання

Відтак, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акту, який полягає в усуненні його неясності й викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

При цьому, роз`яснено може бути виключно рішення, яке підлягає виконанню й без такого роз`яснення його важко виконати або існує значна ймовірність неправильного його виконання.

Водночас, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Отже, необхідність роз`яснення судового рішення зумовлена його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим, як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, хто буде здійснювати його виконання.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 27 квітня 2018 року у справі №826/13542/15.

Таким чином, ст.254 КАС України передбачає можливість роз`яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення, що перешкоджає його належному виконанню. При цьому, суд не повинен давати відповідь на нові вимоги або на невирішені вимоги, він лише пояснює положення постановленого ним рішенням, які нечітко сформульовані, або є незрозумілими для заінтересованих осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Галицькому відділі обслуговування громадян у м.Львові (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області як отримувач пенсії за віком та має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Подавши заяву про перерахунок пенсії відповідно до частини другої статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", позивач обрав умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, встановлені вказаним Законом, отже, він набув право на перерахунок пенсії до ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до абз.2 ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якою передбачено, що право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

Таким чином, розмір пенсії позивача підлягає збільшенню на один процент заробітку, шляхом перерахунку доплати за понаднормативний стаж за кожний рік роботи понад 20 років страхового стажу, виходячи із середньомісячного заробітку, визначеного відповідно до ст.40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому, страховий стаж, який має братись до уваги при перерахунку доплати за понаднормативний стаж за кожний рік роботи понад 20 років страхового стажу, це той страховий стаж, який був розрахований станом на 01 лютого 2015 року, а потім визначений (перерахований) під час проведення подальших перерахунків пенсії.

Наведені обґрунтування розрахунку страхового стажу для обчислення надбавки до пенсії за понаднормовий стаж наведені у мотивувальній частині рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі 464/3382/18 від 16 жовтня 2018 року.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов висновку про неправомірність відмови Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області у здійсненні перерахунку пенсії позивачу відповідно до ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та обрав належний спосіб захисту його порушеного права шляхом зобов`язання відповідача здійснити перерахунок доплати за понаднормативний стаж за період з 01 лютого 2015 року по дату прийнятого рішення відповідно до вимог ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з розрахунку один процент заробітку за кожен рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку за кожен рік стажу понад 20 років, про що зазначено у резолютивній частині рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі 464/3382/18 від 16 жовтня 2018 року.

Крім того, у мотивувальній частині рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 жовтня у справі № 464/3382/18 зазначено, що суд вважає необґрунтованою і безпідставною вимогу позивача про зобов`язання відповідача на день прийняття рішення суду встановити, виплачувати в подальшому та збільшувати розмір доплати до пенсії, оскільки цьому передує певний алгоритм дій, визначений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 "Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058".

Таким чином, резолютивна частина рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі 464/3382/18 від 16 жовтня 2018 року є чіткою за змістом, зрозумілою та не припускає кілька варіантів тлумачення; у мотивувальній частині рішення наведені доводи на обґрунтування прийнятого рішення, що вказує на відсутність підстав стверджувати про незрозумілість судового рішення в частині визначення розрахунку страхового стажу для обчислення надбавки до пенсії за понаднормовий стаж.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення відповідної заяви про роз`яснення судового рішення шляхом наведення обґрунтування розрахунку страхового стажу для обчислення надбавки до пенсії за понаднормовий стаж.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Крім того, колегія суддів вважає, що інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про роз`яснення судового рішення у такий спосіб, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.242, 243, 250, 254, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 21 червня 2019 року про роз`яснення судового рішення у справі №464/3382/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді В. Я. Качмар
А. Р. Курилець
Повне судове рішення складено 09 вересня 2019 року.