Справа № 520/11814/18
Суддя: Лях О.П.
Дата ухвалення: 2019-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2019 р.Справа № 520/11814/18

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Лях О.П.,

Суддів: Бегунца А.О. , Рєзнікової С.С. ,

при секретарі судового засідання Жданюк Г.О.,

за участю представника відповідача Богаєвської А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківської митниці ДФС на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.05.2019 (повний текст складено 03.06.2019, головуючий суддя І інстанції Старосєльцева О.В., м.Харків) по справі № 520/11814/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича фірма "Полімер" до Харківської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування карток відмови та рішення про коригування митної вартості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробнича фірма "Полімер" (далі ТОВ "ВФ "Полімер"), звернулося до суду з адміністративним позовом до Харківської митниці ДФС, в якому, з урахуванням заяви про зменшення вимог, просило визнати протиправними та скасувати:

- картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807180/2018/00050 та рішення про коригування митної вартості №UA807000/2018/001232/2 від 11.12.2018,

- картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807180/2018/00054,

- картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807180/2018/00055.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.05.2019 задоволено адміністративний позов.

Не погодившись із даним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Доводи апеляційної скарги мотивовано порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому наголошено на законності та обгрунтованості рішення суду першої інстанції.

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом апеляційної інстанції, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла наступного.

Як свідчать матеріали справи, 12.10.2016 між позивачем та BorsodChem Zrt. (Угорщина) було укладено Контракт № 17/2016 про поставку смоли полівінілхлориду (ПВХ) ONGROVIL S-5070 in Big Bag. Поставка товару здійснювалася на умовах FCA Kazincbarcika відповідно до умов ІНКОТЕРМС 2010.(а.с.22)

Після надходження в грудні 2018 року кількох партій товару позивачем було подано до Харківської митниці ДФС відповідні митні декларації.

Так, 10.12.2018 позивачем було подано електронну митну декларацію № UA807180/2018/005515 в якій визначено митну вартість відповідно до основного методу - за ціною договору у кількості 21 000,00 кг загальною вартістю 15 330,00 Євро, автотранспортну накладну CMR № Р79156, Інвойс № 92467174 від на оплату транспортних послуг № 163 від 05.12.2018, довідку про трапспорно- експедиційні витрати № 337 від 05.12.2018, Контракт № 17/2016 від 12.10.2016 року, індивідуальний прайс Лист б/н від 03.12.2018 року та додаткову угоду № 2 від 02.11.2017 до контракту № 17/2016 від 12.10.2016 року, Декларацію митної вартості від 10.12.2018 до ВМД № UA807180/2018/005515, митну декларацію країни експортера № HU від 05.12.2018, технічні характеристики ONGROVIL S-5070.(а.с.16-38)

Відповідач застосував процедуру консультацій з приводу рівня митної вартості товару.

У відповідь позивач надав витяг із ІCІS (щотижневий ціновий огляд) на полівінілхлорид станом на 07.12.2018, в якому зазначено, що угоди з продажу полівінілхлориду на початок грудня погоджувались, виходячи із ціни 705-760 Євро/т. Також було надано додаткову угоду № 4 від 18.07.2018 до Контракту № 17/2016 від 12.10.2016 та підтвердження замовлення на поставку товару від продавця на грудень місяць в якому зазначено, що ціна на товар становить 730 Євро/т. Крім того, позивач направив відповідачеві звіт про оцінку майна від 11.12.2018, яким на підставі наданих документів визначено вартість товару у розмірі 730 Євро/т.(а.с.40-47)

Згідно повідомлень відділу митної вартості та адміністрування митних платежів від 11.12.2018 року зазначено, що згідно біржових коригувань ІCІS середня ціна на ПВХ суспензій кордон Європа складає 777,50 євро/т., відповідно програмного комплексу АСМО Інспектор, мінімальне оформлення подібного товару митне оформлення якого вже здійснено складає 765 євро/т.(а.с.48, 57)

11.12.2018 відповідачем було оформлено рішення про коригування митної вартості № UA807000/2018/001232/2 від 11.12.2018, в якій встановлена відкоригована вартість товару у сумі 16282,52 євро. та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA807180/2018/00050 (а.с.60-62).

Після цього митне оформлення товару було проведено платником за митною декларацією № UA807180/2018/005571 від 12.12.2018 з урахуванням відомостей зазначених у рішенні про коригування митної вартості № UA807000/2018/001232/2 від 11.12.2018. Митна вартість була збільшена і склала у загальному 16282,52 Євро.

17.12.2018 позивачем було подано пакет документів на оформлення наступної партії ідентичного товару у кількості 21000,00 кг загальною вартістю 15330,00 Євро. Позивачем було подано: електронну митну декларація № UA807180/2018/005629 від 17.12.2018 (а.с 69), Декларацію митної вартості від 17.12.2018 до ЕМД № UA807180/2018/005629, Контракт № 17/2016 від 12.10.2016, інвойс № 92468083 від 12.12.2018 на загальну суму 15 530 євро, індивідуальний прайс Лист від 03.12.2018, підтвердження замовлення від продавця на поставку товару від 03.12.2018, лист від продавця від 11.12.2018, в якому він повідомив про зниження цін, CMR 79428 від 12.12.2018, експортну декларацію країни продавця № HU від 12.12.2018, Договір на транспортно-експедиційне обслуговування № 1575 від 05.04.2018, рахунок на оплату послуг перевізника № 166 від 12.12.2018, довідку про транспортно-експедиційні витрати № 349 від 12.12.2019, лист вих. № 293 від 17.12.2018, лист представника компанії ICІS, інформацію із Інтернет-ресурсу з обмеженим доступом ChemObris за останні 8 тижнів 2018 року, яка відображає оптові ціни на полівінілхлорид, інформацію щотижневого цінового огляду компанії ICIS станом на 07.12.2018, звіт про оцінку майна від 11.12.2018.

Відповідач застосував процедуру консультацій з приводу рівня митної вартості товару.

На запит Відповідача від 12.12.2018 позивачем було надано платіжне доручення № 229 від 13.12.2018 про сплату грошових коштів у розмірі 30 660,00 Євро за Інвойсами № 92467174 від 05.12.2018 та № 92467444 від 07.12.2018, SWIFT від 13.12.2018.(а.с.103)

17.12.2018 відповідачем було оформлено рішення про коригування митної вартості № UA807000/2018/001238/2 від 17.12.2018 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA807180/2018/00054. (а.с.106)

Позивач подав нову митну декларацію № UA807180/2018/005649 від 17.12.2018 з урахуванням відомостей зазначених у рішенні про коригування митної вартості № UA807000/2018/00123 8/2 від 17.12.2018, також змінену декларацію митної вартості від 17.12.2018.

Товар за митною декларацією № UA807180/2018/005649 від 17.12.2018 було оформлено та пропущено на митну територію України під гарантію в порядку ст. 55 МК України.

В подальшому, 18.12.2018 позивачем було подано пакет документів для митного оформлення ще однієї партії ідентичного товару: електронна митна декларація № UA807180/2018/005667 від 18.12.2018, Декларацію митної вартості від 18.12.2018, Контракт № 17/2016 від 12.10.2016, інвойс № 92468224 від 13.12.2018 на загальну суму 15 530 Євро, індивідуальний прайс Лист від 03.12.2018, підтвердження замовлення від продавця на поставку товару від 03.12.2018, лист від продавця від 11.12.2018, CMR 79462 від 13.12.2018, експортна декларація країни продавця № HU від 13.12.2018, Договір на транспортно-експедиційне обслуговування № 1575 від 05.04.2018, рахунок на оплату послуг перевізника № 169 від 13.12.2018, довідку про транспортно- експедиційні витрати № 352 від 13.12.2019, лист вих. № 293 від 17.12.2018, лист представника компанії ICIS, інформацію із Інтернет-ресурсу з обмеженим доступом ChemObris за останні 50 тижнів 2018 року, яка відображає оптові ціни на полівінілхлорид, інформацію щотижневого цінового огляду компанії ICIS станом на 07.12.2018, звіт про оцінку майна від 11.12.2018.

Відповідач застосував процедуру консультацій з приводу рівня митної вартості товару.

На запит відповідача від 18.12.2018 позивачем було надано лист № 296 від 18.12.2018 з проханням прийняти рішення.

18.12.2018 відповідачем було оформлено рішення про коригування митної вартості № UA807000/2018/001425/2 від 18.12.2018 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA807180/2018/00055.(а.с.121)

Позивач подав нову митну декларацію № UA807180/2018/005684 від 18.12.2018 з урахуванням відомостей зазначених у рішенні про коригування митної вартості № UA807000/2018/001425/2 від 18.12.2018, також подано змінену декларацію митної вартості від 17.12.2018. Товар за митною декларацією № UA807180/2018/005684 від 18.12.2018 було оформлено та пропущено на митну територію України під гарантію в порядку ст. 55 МК України.(а.с.123)

Товар, який надійшов на адресу позивача за електронною митною декларацією № UA807180/2018/005629 від 17.12.2018 та за електронною митною декларацією № UA807180/2018/005667 від 18.12.2018, було випущено у вільних обіг за умови забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х МК України.

У подальшому митницею було прийнято прийняття рішення про застосування заявленої позивачем митної вартості та скасування рішення про коригування митної вартості №UA807000/2018/001238/2 від 17.12.2018, а також рішення про коригування митної вартості №UA807000/2018/001425/2 від 18.12.2018, що також було встановлено під час розгляду справи в судовому засіданні.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з обгрунтованості позовних вимог та недоведеності відповідачем правомірності прийнятих рішень.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до ст.308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 246 Митного кодексу України встановлено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію (стаття 248 МК України).

Згідно з ч. 8 ст. 257 Митного кодексу України, митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться, окрім іншого, відомості щодо митної вартості товарів та методу її визначення.

Згідно з ч. 1 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ст. 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Згідно із ч.4, п.п. 5, 6, 7 ч.10 ст. 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, 1) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 2) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 3) витрати на страхування цих товарів.

Відповідно до ч.1. ст.59 МК України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що при застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник.

Відповідно до ч.4 ст. 59 МК України ціна договору щодо ідентичних товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

Разом з тим, положеннями ч.1 ст. 53 МК України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч.2 ст. 53 МК України).

Згідно з ч.6 ст. 54 МК орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Проте, приймаючи оспорюване рішення про коригування митної вартості товару митницею не було дотримано вимог МК України, з огляду на таке.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 55 МК України прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Частиною дванадцятою статті 264 МК України передбачено, що у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи органу доходів і зборів.

Як свідчать матеріали справи, декларантом з метою розмитнення за одним і тим же контрактом №17/2016 ідентичного товару однакової кількості та вартості, яка складала 15330 євро за кожну партію товару, подано вищевказані митні декларації № UA807180/2018/005515 (а.с16), № UA807180/2018/005629 (а.с.69), UA807180/2018/005667 (а.с.111).

Разом із даними деклараціями позивачем було також подано відповідні первинні документи, які підтверджували визначення митної вартості товару, в тому числі докази оплати по контракту №17/2016 за поставлений товар по інвойсу №92467174 по МД № UA807180/2018/005515 (а.с16).

При цьому, митну вартість товарів декларантом було визначено та заявлено за основним методом її визначення - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), виходячи з вартості товару, визначеній контрактом.

Проте, митним органом було прийнято рішення про коригування митної вартості та картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

В той же час, в подальшому митним органом самостійно визнано вартість товару вказану позивачем в митних деклараціях № UA807180/2018/005629 (а.с.69), UA807180/2018/005667 (а.с.111) та самостійно скасовано прийнятті ним рішення про коригування митної вартості №UA807000/2018/001238/2 від 17.12.2018 та №UA807000/2018/001425/2 від 18.12.2018.

Щодо оскаржуваного рішення про коригування митної вартості №UA807000/2018/001232/2 від 11.12.2018, яке стосується митної декларації № UA807180/2018/005515 (а.с16), колегія суддів відмічає наступне.

Матеріали справи свідчать, що вказане рішення про коригування митної вартості не було скасовано відповідачем, у зв`язку з тим, що митне оформлення того ж товару в подальшому було проведено у зв`язку з прийняттям вказаного рішення та подачею платником нової митної декларації № UA807180/2018/005571 від 12.12.2018, з урахуванням відомостей зазначених у рішенні про коригування митної вартості, та не було оформлено позивачем самостійно під гарантію в порядку ст. 55 МК України.

За змістом частини другої статті 263 Митного кодексу України у разі відмови у прийнятті митної декларації або в митному оформленні товарів, у тому числі у зв`язку з прийняттям органом доходів і зборів рішення про коригування митної вартості товарів нова митна декларація подається органу доходів і зборів, який здійснює митне оформлення товарів, не пізніше 10 робочих днів з дати такої відмови, якщо товари протягом зазначеного часу не розміщено на складі тимчасового зберігання чи на складі органу доходів і зборів.

Відповідно до глави 2 розділу ІІ Заповнення граф митних декларацій Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року №651, Графа 43 "Метод визначення вартості" заповнюється в разі заявлення товарів у митний режим імпорту або в інший, відмінний від митного режиму імпорту, митний режим, зі справлянням митних платежів. У лівому підрозділі графи зазначається порядковий номер методу визначення митної вартості, що використовувався. У разі наявності чинного рішення про коригування митної вартості товарів у правому підрозділі графи зазначається порядковий номер методу визначення митної вартості, що використовувався митним органом.

Враховуючи вказане, матеріалами справи підтверджується, що подання декларантом нової декларації було викликане не його власним бажанням, а саме з огляду на наявність рішення контролюючого органу про коригування митної вартості.

Враховуючи вказане, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про обгрунтованість позовних вимог позивача, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

За змістом п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, наявні підстави для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Також колегія суддів звертає увагу, що у зв`язку із відстроченням апелянту сплати частини судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, несплачена сума судового збору у розмірі 643 (шістсот сорок три) грн. 00 коп. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Харківської митниці ДФС (код згідно з ) до Державного бюджету України: отримувач ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, рахунок отримувача 6001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Враховуючи вищевказане та керуючись ст.ст.2, 133, 139, 229, 241, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківської митниці ДФС на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.05.2019 по справі № 520/11814/18 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.05.2019 по справі № 520/11814/18 - залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Харківської митниці ДФС (код згідно з ) несплачену суму судового збору у розмірі 643 (шістсот сорок три) грн. 00 коп. до Державного бюджету України на рахунок отримувача 6001, отримувач ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 05 вересня 2019 року.

.

Головуючий суддя (підпис)О.П. Лях
Судді(підпис) (підпис) А.О. Бегунц С.С. Рєзнікова