Справа № 200/8966/19-а
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2019-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2019 р. Справа№200/8966/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження в адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до відповідача 1: Костянтинівсько - Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області

до відповідача 2: Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

про: визнання незаконним та скасування рішення комісії з питань підтвердження пільгового стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років від 23 квітня 2019 року № 14/404 та рішення Костянтинівсько - Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 07 травня 2019 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за списком № 2, зобов`язати Костянтинівсько - Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 08 лютого 2019 року із зарахуванням до пільгового стажу за Списком № 2 періодів роботи з 22 липня 1982 року по 07 грудня 1984 року на посаді "слюсаря - ремонтника" в Костянтинівському скляному заводі ім. Жовтневої Революції, з 18 лютого 1987 року по 11 серпня 1992 року на посаді "електрослюсаря з ремонту приборів теплотехнічного контролю та автоматики теплових процесів" в Костянтинівському хімічному заводі та період служби в Лавах Радянської Армії з 11 грудня 1984 року по 20 грудня 1986 року.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Костянтинівсько - Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання незаконним та скасування рішення комісії з питань підтвердження пільгового стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років від 23 квітня 2019 року № 14/404 та рішення Костянтинівсько - Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 07 травня 2019 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за списком № 2, зобов`язати Костянтинівсько - Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 08 лютого 2019 року із зарахуванням до пільгового стажу за Списком № 2 періодів роботи з 22 липня 1982 року по 07 грудня 1984 року на посаді "слюсаря - ремонтника" в Костянтинівському скляному заводі ім. Жовтневої Революції, з 18 лютого 1987 року по 11 серпня 1992 року на посаді "електрослюсаря з ремонту приборів теплотехнічного контролю та автоматики теплових процесів" в Костянтинівському хімічному заводі та період служби в Лавах Радянської Армії з 11 грудня 1984 року по 20 грудня 1986 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у зв`язку з досягненням пенсійного віку (55 років), 08 лютого 2019 року ним було подано до Костянтинівсько - Дружківського ОУПФУ Донецької області заяву про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивач зазначає, що рішенням комісії з питань підтвердження пільгового стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років від 23.04.2019 року № 14/404 було йому було відмовлено у підтвердженні пільгового стажу роботи за списком № 2 за період роботи з 22 липня 1982 року по 07 грудня 1984 року на посаді «слюсаря - ремонтника» в Костянтинівському скляному заводі ім. Жовтневої Революції, у зв`язку з тим, що зазначена посада відсутня у Списку № 2 розділу ХІХ «Скляне та фарфоро - фаянсове виробництво», затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173. 07 травня 2019 року Костянтинівсько - Дружківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області, з урахуванням рішення комісії, було винесено рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за списком № 2, оскільки відсутній необхідний пільговий стаж призначення пенсії. Позивач вважає рішення комісії з питань підтвердження пільгового стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років від 23 квітня 2019 року № 14/404 та рішення Костянтинівсько - Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 07 травня 2019 року щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» незаконними. Позивач вказує на те, що відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, на думку позивача його трудова книжка міститись усі необхідні записи, що підтверджують пільговий характер його робіт у спірний період. Щодо висновку комісії щодо відсутності посади слюсаря - ремонтника у Списку № 2 таким, що не відповідає дійсності, оскільки він працював у керамічному цеху Костянтинівського скляного заводу, а тому посада відносить до Списку № 2 розділу «Виробництво вогнетривів» код 2060000а-18559, та відповідно атестована за цим кодом.

Крім того, позивач зазначає, що професія «Електрослюсаря по ремонту приборів теплотехнічного контролю та автоматичних теплових процесів» (електрослюсар КИПиА) який зайнятий на ремонті технологічного обладнання у виробництві мінеральних добрив передбачена Списком № 2 Розділу Х підрозділ А код 2110А030-17531, та атестована на підприємстві відповідно до наказу по підприємству від 01.06.1994 року № 166 за Списком № 2. Позивач зазначає, що довідка 25/15 від 14.02.2019 року, видана ліквідатором Костянтинівського хімічного заводу на підставі первинних документів, а саме особистої картки Т-2, розрахункових відомостей, наказів про прийняття на роботу та звільнення, наказів про атестацію.

Щодо не зарахування до пільгового стажу за Списком № 2 періоду служби в Радянській Армії за період з 11 грудня 1984 року по 17 грудня 1986 року, позивач зазначає, що відповідно до Постанови Ради Міністрів СРС від 03 серпня 1972 року № 590 при призначення на пільгових умовах або в пільговому розмірі пенсій за віком та інвалідності робочим та службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах зі шкідливими умовами праці дорівнюються за вибором особи, яка звернулась за призначенням пенсії або до роботи, що передувала даному періоду, або до слідувала до роботи, яка слідувала по закінченню періоду. Позивач вказує, що безпосередньо до військової служби він працював на посаді «слюсаря - ремонтника», а після військової служби на посаді «електрослюсарем по ремонту приборів теплотехнічного контролю та автоматики теплових процесів», які передбачені Списком № 2, тому період служби в Радянській Армії з 11 грудня 1984 року по 17 грудня 1986 року повинен бути зарахований відповідачем до Списку № 2.

В зв`язку з викладеним, позивач зазначає про наявність у нього більше 13 років пільгового стажу за Списком № 2, та отже має право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2.

Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідач 1 через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву відповідно до якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву на позовну заяву відповідач посилається на те, що 08.02.2019 року позивач звернувся до управління з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідач 1 зазначає, що відповідно до наданих документів страховий стаж позивача склав 33 роки 01 місяць 21 день, пільговий стаж по списку № 1 - 04 роки 02 місяці 15 днів. На момент звернення позивача відсутній необхідний пільговий стаж для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в зв`язку з чим, Костянтинівсько - Дружківським ОУПФУ Донецької області 07 травня 2019 року прийнято рішення про відмову у призначенні пільгової пенсії. Відповідач зазначає, що до пільгового стажу позивача не зараховано період роботи з 22.07.1982 року по 07.12.1984 року на посаді слюсаря - ремонтника керамічного цеху в Костянтинівському скляному заводі ім. Жовтневої революції, оскільки рішенням комісії з питань підтвердження стажу роботи на пільгових умовах прийнято рішення № 14/104 про відмову в підтвердженні періодів роботи на пільгових умовах за Списком № 2 з 22.07.1982 року по 07.12.1984 року на посаді слюсаря - ремонтника керамічного цеху в Костянтинівському скляному заводі ім. Жовтневої революції, у зв`язку з тим, що посада слюсаря - ремонтника керамічного цеху не передбачена Списком № 2 розділу ХІХ «Скляне та фарфорово - фаянсову виробництво», затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173, що чинний на період роботи заявника. Крім того, відповідач 1 вказує на те, що відповідно до записів трудової книжки від 21.07.1982 року заявник з 19.02.1987 року по 30.09.1987 року працював на посаді електрослюсаря по ренту обладнання теплотехнічного контролю та автоматики теплових процесів 3 розряду, з 01.10.1987 року по 11.08.1992 року - слюсарем контрольно - вимірювального обладнання та автоматики в цеху барієвих з`єднань в Костянтинівському державному хімічному заводі. Відповідач зазначає, що заявником була надана довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 14.02.2019 року № 25/15, в якій зазначено період роботи з 19.02.1987 року по 11.08.1992 року на посаді електрослюсаря КИПиА в Костянтинівському державному хімічному заводі. Відповідач вказує на те, що посади в довідці містить розбіжності з назвою посади в трудовій книжці заявника та в наказі про атестацію робочих місць, у зв`язку з чим період роботи позивача в Костянтинівському державному хімічному заводі з 19.02.1987 року по 11.08.1992 року на посаді електрослюсаря КИПиА не зараховано до пільгового стажу за списком № 2. Відповідач вважає, що приймаючи рішення про відмову у призначенні пенсії він діяв у спосіб та у межах визначених чинним законодавством.

Представник відповідача 1 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У відзиві на позовну заяву просив суд розглядати справу в порядку письмового провадження за відсутності представника відповідача.

Представник відповідача 2 через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву на позовну заяву відповідач посилається на те, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Відповідач зазначає, що відповідно до Порядку № 637 передбачено, що основний документ, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів. Виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Згідно п. 20 Порядку установлено, що для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, згідно Порядку № 18-1. У відповідності до норм п. 11 Порядку № 18-1 позивачем 05.03.2019 року було надано до управління заяву про підтвердження стажу роботи та пакет документів для підтвердження стажу роботи за період з 22.07.1982 року по 07.12.1984 року в Костянтинівському скляному заводі імені Жовтневої революції. 23.04.2019 року комісією прийнято рішення про відмову у підтвердженні періодів роботи на пільгових умовах за Списком № 2 з 22.07.1982 року по 07.12.1984 року у зв`язку з тим, що посада слюсаря - ремонтника керамічного цеху не передбачена Списком № 2 розділу ХІХ «Скляне та фарфоро - фаянсове виробництво», затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173, що чинний на період роботи заявника. Також, відповідач вказує на те, що документи, які були надані до комісії та копії доказів, які додані до позовної заяви не підтверджують обставини щодо умов фактично виконуваної позивачем роботи, із яким закон пов`язує право на призначення пенсії на пільгових умовах за період роботи.

Представник відповідача 2 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07 серпня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 02 вересня 2019 року.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

З огляду на те, що позивач просив суд розглядати справу без його участі, представник відповідача 1 просив суд розглядати справу в порядку письмового провадження, а представник відповідача 2 у судове засідання не з`явився, суд приходить до висновку про розгляд справи в порядку письмового провадження без участі сторін.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серія НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 (а.с. 9-10).

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 08.02.2019 року звернувся до Костянтинівсько - Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 30).

До заяви позивачем були надані наступні документи: заява про призначення пенсії від 08.02.2019 року № 437, копія паспорту НОМЕР_1 , виданого Костянтинівським МВ УМВС України в Донецькій області від 22.02.2002 року, копія довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру № НОМЕР_2 , копія трудової книжки від 21.07.1982 року, архівна довідка про стаж від 12.12.2018 року № 05-07-07/896, архівна довідка про заробітну плату від 01.02.2019 року № 05-07-07/46, довідка про пільговий характер роботи від 14.02.2019 року № 25/15, довідка про пільговий характер роботи від 01.02.2019 року № 02, довідка про нараховану заробітну плату від 14.02.2019 року № 9, довідка про навчання від 04.04.2019 року № 147, копія військового квитка від 10.12.1984 року НОМЕР_4.

У зв`язку з ліквідацією Костянтинівського скляного заводу імені Жовтневої революції позивач звернувся до Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні з заявою про підтвердження стажу роботи (а.с. 44).

Рішенням від 23.04.2019 року № 14/104 комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області відмовлено ОСОБА_1 у підтвердженні періоду роботи на пільгових умовах за Списком № 2 з 22.07.1982 року по 07.12.1984 року, у зв`язку з тим, що посада слюсаря - ремонтника керамічного цеху не передбачена Списком № 2 розділу ХІХ «Скляне та фарфоро - фаянсове виробництво», затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173, що чинний на період роботи заявника (а.с. 11).

07 травня 2019 року Костянтинівсько - Дружківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії (а.с. 12-14).

Відповідач 1 у рішенні зазначав, що Костянтинівський скляний завод ім. Жовтневої революції припинив свою господарську діяльність за судовим рішенням 12.12.2005 року, тому документи для підтвердження факту пільгової роботи по Списку № 2 з 22.07.1984 року по 07.12.19847 року на посаді слюсаря - ремонтника керамічного цеху були направлені на комісію з питань підтвердження стажу роботи на пільгових умовах при головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області. Комісією з питань підтвердження стажу роботи на пільгових умовах прийнято рішення № 14/104 про відмову в підтвердженні періодів роботи на пільгових умовах за Списком № 2 з 22.07.1982 року по 07.12.1984 року на посаді слюсаря - ремонтника керамічного цеху в Костянтинівському скляному заводі ім. Жовтневої революції у зв`язку з тим, що посада слюсаря - ремонтника керамічного цеху не передбачена Списком № 2 розділу ХІХ «Скляне та фарфорово-фаянсове виробництво», затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173, що чинний на період роботи заявника.

Відповідно до записів трудової книжки від 21.07.1982 року заявник з 19.02.1987 року по 30.09.1987 року працював на посаді електрослюсаря по ремонту обладнання теплотехнічного контролю та автоматики теплових процесів 3 розряду, з 01.10.1987 року по 11.08.1992 року - слюсарем контрольно - виробничого обладнання та автоматики в цеху барієвих з`єднань в Костянтинівському хімічному заводі ім. ХХV з`їзду КПРС.

Заявником надано довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 14.02.2019 року № 25/15, в якій зазначено період роботи з 19.02.1987 року по 11.08.1992 року на посаді електрослюсаря КИПиА в Костянтинівському державному хімічному заводі. Назва посади в довідці містить розбіжності з назвою посади в трудовій книжці заявника та в наказі про атестацію робочих місць № 166 від 01.06.1994 року. Період роботи ОСОБА_1 з 19.02.1987 року по 11.08.1992 року на посаді електрослюсаря КИПиА в Костянтинівському державному хімічному заводі не зараховано до пільгового стажу за Списком № 2.

Відповідно до наданих документів, страховий стаж ОСОБА_1 склав 33 роки 01 місяць 21 день, пільговий стаж по Списку № 1 - 04 роки 02 місяці 15 днів. На момент звернення відсутній необхідний стаж для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України № 1058.

За таких обставин відмовлено гр. ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, згідно статті 114 Закону України № 1058 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу по Списку № 2.

Право на пенсію за віком відповідно до статті 114 Закону України № 1058 ОСОБА_1 за наявним страховим стажем набуде після досягнення 60 років.

Позивач не погодившись з рішенням комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні ПФУ в Донецькій області про відмову у підтвердженні періоду роботи на пільгових умовах та з рішенням Костянтинівсько - Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах, останній звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України «Про пенсійне забезпечення».

Закон України «Про пенсійне забезпечення» №1788 від 05.11.1991 року, відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Частиною першою статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до п. 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Відповідно до ст.48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 4, 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

Пунктом 7 цього Порядку визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до п. 7 параграф «б» цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Пункт 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (надалі - Порядок), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

З аналізу зазначеного суд доходить висновку, що використання норм постанови № 637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до пункту 3 Порядку, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Таким чином, довідка уточнюючого характеру може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка чи відповідні записи у трудовій книжці. Крім того, після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж в період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці. При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено Законом України «Про пенсійне забезпечення» (статті 13,62), і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01.09.1992 № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць, затвердженого Постановою Кабінетом Міністрів України від 01 серпня 1992 року (який набрав чинності 21 серпня 1992 року) встановлено, що атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Згідно із зазначеним нормативним актами основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України.

Атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. До складу комісії включається уповноважений представник виборного органу первинної профспілкової організації, а в разі відсутності профспілкової організації - уповноважена найманими працівниками особа.

Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: картка умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

З аналізу вищезазначених положень вбачається, що до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Отже до 21 серпня 1992 року наявність проведеної атестації робочого місця за умовами праці не була необхідною, а до пільгового стажу періоди роботи зараховувались за умови підтвердження документами відповідних умова праці.

Так, з копії трудової книжки серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 встановлено, що останній 22.07.1982 року прийнятий на роботу до Костянтинівського скляному заводу ім. Жовтневої Революції в керамічний цех слюсаря - ремонтника 3 розряду; 17.09.1984 року присвоєний 4 розряд слюсаря - ремонтника; 07.12.1984 року звільнений за власним бажанням; з 11.12.1984 року по 20.12.1986 року проходив службу в лавах Радянської Армії; з 19.02.1987 року прийнятий на роботу до Костянтинівського хімічного заводу ім. ХІХ з`їзду КПРС в цех барієвих солей електрослюсарем по ремонту приборів теплотехнічного контролю та автоматики теплових процесів 3 розряду; 24.02.1987 року цех барієвих солей перейменовано в цех барієвих з`єднань; 01.10.1987 року у зв`язку з введенням нових тарифів умов праці встановлений 3 розряд слюсаря по контрольно - вимірювальних приборів та автоматики в цех барієвих з`єднань; 31.05.1988 року присвоєний 4 розряд слюсаря по контрольно - вимірювальним приборам та автоматики в цех барієвих з`єднань; 11.08.1992 року звільнений за переведенням (а.с. 15-17).

З огляду на матеріали справи відповідачем при призначенні пенсії не був зарахований до пільгового стажу період роботи позивача в Костянтинівському скляному заводі ім. Жовтневої революції з 22.07.1982 року по 07.12.1984 року.

Суд зазначає, що основним документом, що підтверджує трудову діяльність працівника є його трудова книжка.

Однак за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

З аналізу трудової книжки не можливо встановити, що позивач у спірний період з 22.07.1982 року по 07.12.1984 року виконував роботи, які дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Суд зазначає, що позивачем при зверненні до комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні ПФУ в Донецькій області були надані: копія паспорту, ідентифікаційного номеру, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 28.02.2019 року № , копія трудової книжки, архівна довідка про заробітну плату від 01.02.2019 року № 05-07-07/46, архівна довідка про стаж роботи від 12.12.2018 року № 05-07-07/896, архівна копія особової картки форми Т-2, копія розпорядження голови міської ради народних депутатів від 26.06.1995 року № 269/2-р.

Однак з наданих документів не можливо встановити, що професія за якою позивач працював у спірний період має пільговий характер робіт.

Крім того, суд звертає увагу, що Порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах визначає, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Відповідно на момент роботи позивача на посаді слюсаря - ремонтника в керамічному цеху у період з 22.07.1982 року по 07.12.1984 року були чинні Списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, які затверджені Постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173.

З аналізу Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який затверджений Постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173, судом встановлено, що професія «слюсар - ремонтник керамічного цеху» не передбачена зазначеним списком, а саме розділ ХІХ «Скляне та фарфоро - фаянсове виробництво» Постанови Ради Міністрів СРСР № 1173.

Також, суд вказує на те, що Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах який затверджений Постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173, передбачена посада « Слюсарі ремонтні та чергові» та віднесені до розділу ІХ «Металургійне виробництво» (цвітні метали).

Суд зазначає, що підприємство у якому позивач працював у спірний період не займалось металургійним виробництвом, отже відносити посаду позивача «слюсар - ремонтник керамічного цеху» до зазначеного розділу є безпідставним.

Крім того, зазначеною постановою передбачена професія «Слюсарі чергові, ремонтні та бригадири слюсарів на гарячих ділянках робіт в помольних і дробильних відділеннях» розділ VI Постанови № 1173 «Виробництво шамоту, магнезитового порошку, шамотних, динасових, хромомагнезитових, магнезиту-хромітових, магнезитових і карборундових виробів», однак суд також не може віднести посаду позивача «слюсар - ремонтник керамічного цеху» до зазначеного розділу, оскільки останній працював в керамічному цеху, а не на гарячих ділянках робіт в помольних і дробильних відділеннях, як це визначено Постановою № 1173.

Суд не приймає послання позивача на те, що професія «Слюсаря ремонтника» передбачена за Списком № 2 код 2060000а-18559 розділу «Виробництво вогнетривів» Постанови Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22 серпня 1956 року, Постанови Ради міністрів СРСР № 10 від 26.01.1991 року та Постанови Кабінету Міністрів України № 162 від 24.03.1994 року.

Суд зазначає про не доцільність застосування до зазначених правовідносин Постанови Ради міністрів СРСР № 10 від 26.01.1991 року та Постанови Кабінету Міністрів України № 162 від 24.03.1994 року, оскільки вони не були чинні у період роботи позивача в Костянтинівському скляному заводі ім. Жовтневої революції з 22.07.1982 року по 07.12.1984 року, в свою чергу законодавець чітко визначив про необхідність застосовуються Списків, що чинні на період роботи особи (п. 3 Порядку № 383).

Крім того, суд звертає увагу, Постанова № 1173 не містить коду класифікації професії «2060000а-18559», а також розділу «Виробництво вогнетривів».

Стосовно посилання позивача на те, що відповідно до наказу по підприємству від 27.07.1999 року № 256 було атестовано посаду «слюсаря - ремонтника» за Списком № 2, а саме код 2190100а-18559 розділу «Скляне та фарфоро - фаянсове виробництво» та код 2060000а-18559 розділу «Виробництво вогнетривів» суд вважає безпідставним, оскільки з аналізу додатку до зазначеного наказу встановлено, що була проведена атестація посади «слюсаря - ремонтника зайнятого по ремонту помольного та дробільного обладнання» (код 2060000а-18559) та «слюсаря - ремонтника постійно зайнятого на горячих дільницях робіт по підготовці шихти» (код 2190100а-18559).

Суд зазначає, що записами у трудовій книжці не підтверджено, що позивач у спірний період працював на зазначених роботах.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що рішення комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні ПФУ в Донецькій області від 23.04.2019 року № 14/104 є правомірним, та прийнятим у межах чинного законодавства а отже, відсутні підстави для скасування зазначеного рішення.

Стосовно не зарахування до пільгового стажу період роботи позивача в Костянтинівському хімічному заводі з 18.02.1987 року по 22.07.1991 року на посаді «електрозварника з ремонту приборів теплотехнічного контролю та автоматики теплових процесів», суд зазначає наступне.

На підставі матеріалів справи встановлено, що позивачем при зверненні з заявою про призначення пенсії до Костянтинівсько - Дружківського об`єднаного управління ПФУ Донецької області була надана довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 25/15 від 14.02.2019 року, видана Костянтинівським державним хімічним заводом.

Згідно довідки встановлено, що ОСОБА_1 з 19.02.1987 року по 11.08.1992 року виконував роботи по ремонту технологічного обладнання у виробництві мінеральних добрив та кислот за професією «електрослесар КИПиА», що передбачено Списком № 2 розділу Х підрозділ п/р А п. 3 2110А030-17531 Постанови Ради Міністрів СРСР № 10 від 26.01.1991 року.

Відповідно до Постанови Ради Міністрів СРСР від 26.01.1991 р. N 10 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пільгове пенсійне забезпечення» до Списку N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відносяться робітники майстри, старші майстри, механіки та енергетики, зайняті на ремонті, профілактиці, обслуговуванні технологічного та електрообладнання в виробництвах, перелічених у Списку N 2, контрольно-вимірювальних приладів.

Отже, довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 25/15 від 14.02.19 року підтверджено, що позивач у період з 19.02.1987 року по 11.02.1992 року виконував роботи, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Стосовно посилання відповідача 1, що назва посади в довідці містить розбіжності з назвою посади в трудовій книжці та в наказі про атестацію робочих місць № 166 від 01.06.1994 року, суд зазначає, що недоліки в оформленні певних документів чи відсутність відповідних документів, не можуть бути підставою для позбавлення особи права на належну їй пільгову пенсію, якщо із інших даних, зокрема трудової книжки та наявних архівних документів, свідчень, доступних джерел та логічних умовиводів, вбачається наявність усіх обставин для цього.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до п. 4, 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

При прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Згідно з п.п. 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Приписами статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

З аналізу вищезазначених положень, суд приходить до висновку про те, що органи, які призначають пенсію мають право перевіряти надані заявником документи, а саме вимагаючи відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряючи обґрунтованість їх видачі.

Суд звертає увагу, що відповідачем 1 не надано суду доказів, які б підтверджували той факт, що відповідач вчиняв якісь дії для перевірки інформації зазначених у спірній довідці Костянтинівського державного хімічного заводу № 25/15 від 14.02.2019 року.

Отже, проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 періоду роботи на Костянтинівському хімічному заводі з 19.02.1987 року по 11.08.1992 року на посаді "електрослюсаря з ремонту приборів теплотехнічного контролю та автоматики теплових процесів".

Стосовно не зарахування до пільгового стажу період служби з 11 грудня 1984 року по 20 грудня 1986 року у лавах Радянської Армії, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п. «в» абз. 3 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також: військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

Приписами статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-XII визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2011-XII час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх загального і безперервного трудового стажу, а також до стажу роботи за спеціальністю.

Судом встановлено, що позивач з 11.12.1984 року по 20.12.1986 року проходив службу у лавах Радянської Армії.

Відповідно Конституційний суд України в своєму рішенні № 1-рп/99 від 09.02.1999 року зазначив, що положення частини першої статті 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи).

Таким чином, суд звертає увагу, що до спірних правовідносин має застосовуватись законодавство чинне на момент їх виникнення.

Відповідно п.п. «к» п. 109 постанова Ради Міністрів СРСР № 590 від 03.08.1972 року «Про затвердження Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій» від 03.08.1972 року № 590 (яка діяла в період служби позивача), крім роботи в якості робітника або службовця до загального стаж роботи зараховується також: служба в складі Збройних Сил СРСР і перебування в партизанських загонах; служба у військах і органах ВЧК, ОГПУ, НКВД, НКГБ, МГБ, Комітету державної безпеки при Раді Міністрів СРСР, Міністерства охорони громадського порядку СРСР, міністерств охорони громадського порядку союзних республік, Міністерства внутрішніх справ СРСР, міністерств внутрішніх справ союзних республік; служба в органах міліції. перебування військовослужбовця в полоні зараховується до стажу роботи в встановленому порядку.

Тобто п. 109 Постанови № 590 надає право особи на зарахування періоду військової служби у лавах Збройних сил СРСР до роботи, яка передувала даному періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

Отже скільки позивач після проходження строкової військової служби працевлаштувався до Костянтинівського хімічного заводу на посаду "електрослюсаря з ремонту приборів теплотехнічного контролю та автоматики теплових процесів", яка дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, суд приходить висновку про протиправність дій відповідача 2 щодо не зарахування періоду проходження строкової військової служби з 11.12.1984 року по 20.12.1986 року до пільгового стажу позивача.

З огляду на вищевикладене суд вважає, що відповідачем 1 неправомірно не зараховано до пільгового стажу період проходження строкової військової служби з 11.12.1984 року по 20.12.1986 року.

Суд зазначає, що спірне рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії за віком, відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині відмови у зарахуванні до пільгового стажу позивача період роботи з 19.02.1987 року по 11.02.1992 року, прийнято без повного з`ясування усіх обставин справи та дослідження не в повному обсязі документів наданих позивачем при зверненні з заявою про призначення пенсії.

Відповідно до ст. 19 Конституції України Відповідно суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Костянтинівсько - Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в частині визнання протиправним та скасування рішення Костянтинівсько - Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 07 травня 2019 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за списком № 2, зобов`язати Костянтинівсько - Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 08 лютого 2019 року із зарахуванням до пільгового стажу за Списком № 2 ОСОБА_1 періодів роботи з 19 лютого 1987 року по 11 серпня 1992 року на посаді "електрослюсаря з ремонту приборів теплотехнічного контролю та автоматики теплових процесів" в Костянтинівському хімічному заводі та період служби в Лавах Радянської Армії з 11 грудня 1984 року по 20 грудня 1986 року.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, суд дійшов висновку про стягнення на користь за рахунок бюджетних асигнувань Костянтинівсько- Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області судового збору в розмірі 384,20 грн.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Костянтинівсько - Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання незаконним та скасування рішення комісії з питань підтвердження пільгового стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років від 23 квітня 2019 року № 14/404 та рішення Костянтинівсько - Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 07 травня 2019 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за списком № 2, зобов`язати Костянтинівсько - Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 08 лютого 2019 року із зарахуванням до пільгового стажу за Списком № 2 періодів роботи з 22 липня 1982 року по 07 грудня 1984 року на посаді "слюсаря - ремонтника" в Костянтинівському скляному заводі ім. Жовтневої Революції, з 18 лютого 1987 року по 11 серпня 1992 року на посаді "електрослюсаря з ремонту приборів теплотехнічного контролю та автоматики теплових процесів" в Костянтинівському хімічному заводі та період служби в Лавах Радянської Армії з 11 грудня 1984 року по 20 грудня 1986 року - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Костянтинівсько - Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 07 травня 2019 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за списком № 2.

Зобов`язати Костянтинівсько - Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 08 лютого 2019 року із зарахуванням до пільгового стажу за Списком № 2 ОСОБА_1 періодів роботи з 19 лютого 1987 року по 11 серпня 1992 року на посаді "електрослюсаря з ремонту приборів теплотехнічного контролю та автоматики теплових процесів" в Костянтинівському хімічному заводі та період служби в Лавах Радянської Армії з 11 грудня 1984 року по 20 грудня 1986 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Костянтинівсько - Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, 85400, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Ціолковського, буд. 25) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Повний текст рішення складено та підписано 09 вересня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15-5 п. 15 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.В. Олішевська