Справа № 550/739/19
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2019-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 р.Справа № 550/739/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Любчич Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Волинської митниці ДФС на рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 23.07.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Антонов А.А., вул. Набережна, 15, смт. Чутово, Чутовський, Полтавська, 38800 по справі № 550/739/19

за позовом ОСОБА_1

до Волинської митниці ДФС

про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 23.07.2019 року позов ОСОБА_1 задоволено. Скасовано постанову, винесену заступником начальника Волинської митниці Державної фіскальної служби Германом Василем Миколайовичем, від 10 квітня 2019 р. у справі про порушення митних правил № 0773/20500/19 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України, та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 % несплаченої суми митних платежів, що складає 83 631 грн. 96 коп., та провадження по справі закрити.

Відповідач, не погодившись з даним рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначене рішення суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з`ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права. Зокрема відповідач вказує, що судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги відзив на адміністративний позов.

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч.2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалось.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України та керуючись ст.229 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 10.04.2018 р. посадовою особою митного поста "Луцьк" Волинської митниці ДФС за митною декларацією від 17.04.2018 р., де декларантом (митним брокером) є ТзОВ "БІН ТОРГ" в особі ОСОБА_2 , проведено митне оформлення автомобіля "RENAULT" модель "MEGANE", ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_1 .

Зазначений автомобіль згідно з рахунком-фактурою (Isanskite Saskaita-Faktura) № 2018-525270 від 14.08.2018 р., був проданий компанією "UAB Gelgotos transportas" Литовська Республіка покупцю ОСОБА_1 за ціною 1 500 EUR.

За митне оформлення даного автомобіля при його митній вартості у 55 057 грн. 44 коп. було сплачено 23 299 грн. 67 коп. митних платежів.

26.12.2018 р. до Волинської митниці ДФС з ДФС України листом від 18.12.2018 р. № 39274/7/99-99-20-02-01-17 надійшов запит митних органів Литовської Республіки від 15.11.2018 р. № (20.4/05)3В-9563 щодо підтвердження митного оформлення ввезення на митну територію України та митного оформлення автомобілів, серед яких також зазначений і автомобіль "RENAULT".

За результатами проведеного опрацювання вказаного звернення митних органів Литовської Республіки та товаросупровідних документів було встановлено, що автомобіль "RENAULT" був проданий ОСОБА_3 компанією "UAB Gelgotos transportas" за ціною 4 519 EUR, що за курсом Національного банку України станом на момент митного оформлення товару за митною декларацією 17.08.2018 р. становить 142 174 грн. 05 коп.

Відповідно до службової записки відділу адміністрування митних платежів Волинської митниці ДФС від 10.01.2019 р. № 60/03-70-19-01-25 за митне оформлення автомобіля "RENAULT" при його митній вартості у 142 174 грн. 05 коп. було необхідно сплатити митні платежі у загальній сумі 51 176 грн. 99 коп., а різниця між платежами, які було сплачено, і платежами, які необхідно було сплатити, становить 27 877 грн. 32 коп.

20.02.2019 р. відносно ОСОБА_1 посадовою особою Волинської митниці ДФС був складений протокол про порушення митних правил № 0773/20500/19 за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, в якому зазначено, що за результатами проведеного опрацювання вказаного звернення митних органів Литовської Республіки та службової записки відділу адміністрування митних платежів Волинської митниці ДФС від 10.01.2019 р. № 60/03-70-19-01-25 за митне оформлення автомобіля "RENAULT" при його митній вартості у 142 174 грн. 05 коп. було необхідно сплатити митні платежі у загальній сумі 51 176 грн. 99 коп., а різниця між платежами, які було сплачено, і платежами, які необхідно було сплатити, становить 27 877 грн. 32 коп., а ОСОБА_1 , діючи через декларанта (митного брокера) ТзОВ "БІН ТОРГ" в особі ОСОБА_2 , під час митного оформлення транспортного засобу автомобіля "RENAULT" за митною декларацією від 17.08.2018 р., вчинив дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати в повному обсязі митних платежів в сумі 27 877 грн. 32 коп., тобто заявив у митній декларації від 17.08.2018 р. неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості самого товару, та надав з цією метою органу доходів та зборів документи, що містять такі відомості.

20.02.2018 р. Волинською митницею ДФС було направлено ОСОБА_1 протокол про порушення митних правил № 0773/20500/19 від 20.02.2019 р., в якому зазначено, що розгляд справи відбудеться 10.04.2019 р. з 10 год. до 12 год. у Волинській митниці ДФС.

Відносно зазначеного протоколу 03.04.2019 р. позивачем надано письмові пояснення щодо обставин ввезення автомобіля "RENAULT" на територію України, та зазначено, що останній не вчиняв порушень митних правил.

10.04.2019 р. заступник начальника Волинської митниці ДФС Герман В.М. розглянув справу про порушення митних правил та виніс постанову № 0773/20500/19, якою ОСОБА_1 визнав винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, та наклав на позивача стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 % несплаченої суми митних платежів, що становить 83 631 грн. 96 коп.

Не погодившись з постановою ДФС в справі про порушення митних правил, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог та не доведеності відповідачем правомірності прийнятого ним рішення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Приписами пунктів 23, 24, 29 частини першої статті 4 Митного кодексу України визначено, що митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку; митні формальності - сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Згідно з частиною першою статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

При цьому, як визначено, пунктами 1 та 2 частини другої статті 52 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Статтею 485 Митного кодексу України встановлено, що заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Для притягнення до відповідальності, згідно з статтею 485 МК України необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку, неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості, вини у формі прямого умислу, а також наявність в діях особи особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру.

Відповідно до частини 1 статті 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

За змістом статті 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

При цьому, статтею 485 МК України передбачено наявність спеціальної протиправної мети неправомірного звільнення від сплати чи зменшення розміру сплати митних платежів, що вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки необережно не можливо заявити неправдиві відомості.

Частиною 1 статті 248 МК України визначено, що митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно з ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Приписами ч. 1 ст. 2 статті 264 МК України встановлено, що митна декларація та інші документи подаються органу доходів і зборів в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, - декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати органу доходів і зборів оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їх копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

З метою визначення правильності заповнення поданої митної декларації та відповідності доданих до неї документів установленим вимогам орган доходів і зборів здійснює перевірку митної декларації. Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. (частини 5, 6 статті 264 МК України).

Перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений статтею 53 МК України.

З матеріалів справи встановлено, що під час митного оформлення транспортного засобу марки

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з рахунку-фактури (Isanskite Saskaita-Faktura) № 2018-525270 від 14.08.2018 р., який був поданий до Волинської митниці ДФС особою, яка проводила митне оформлення автомобіля "RENAULT", цей автомобіль був проданий компанією "UAB Gelgotos transportas" ОСОБА_1 за ціною 1 500 EUR.

З постанови від 10.04.2019 р. вбачається, що згідно одержаних від митних органів Литовської Республіки документів (експортної митної декларації MRN № 18LTKC0100EK0CDBA6, рахунку-фактури (PVM Saskaita-Faktura) серія GA № 2018-01564 від 13.08.2018 р. та касових ордери (Kasos pajamu orderis) серія АА № 100018502 від 14.08.2018 р., серія АА № 100018356 від 10.07.2018 р., серія АА № 100018350 від 10.07.2018 р. та серія АА № 100018387 від 10.07.2018 р.) автомобіль "RENAULT" був проданий компанією "UAB Gelgotos transportas" покупцю ОСОБА_3 .

Поряд з тим, у митній декларації від 17.08.2018 р. декларантом виступає ТзОВ "БІН ТОРГ", а одержувачем - ОСОБА_5 .

Слід зауважити, що вказані документи містять невідповідності з документами, наданими позивачем для митного оформлення транспортного засобу на території України, щодо одержувача та декларанта, а також ціни транспортного засобу особи.

За таких обставин отримані від митних органів Литовської Республіки документи, на переконання суду апеляційної інстанції, не є самодостатніми, беззаперечними і визначальними доказами вини ОСОБА_1 у порушенні митних правил та не доводять наявності у діях позивача умислу на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру шляхом надання неправдивих відомостей щодо відправника, отримувача та вартості товару.

Стосовно доводів апелянта щодо порушення судом першої норм процесуального права щодо залишення поза увагою поданого відповідачем відзиву на адміністративний позов, колегія суддів зазначає наступне. Відповідно до штампу суду, зазначений відзив зареєстрований у Чутівському районному суді Полтавській області 23.07.2019р. об 11:42, а відповідно до протоколу судового засідання, судове засідання 23.07.2019р. у даній справі розпочалось об 09:01 та закінчилось 09:54. Таким чином, даний відзив був отриманий судом вже після прийняття рішення судом першої інстанції. Крім того, мотиви та доводи, викладені у відзиві на позовну заяву не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у рішенні від 23.07.2019р.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Європейський суд з прав людини, судова практика якого в силу приписів статті 6 КАС України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» застосовується судами як джерело права, у справі «Федорченко та Лозенко проти України» зазначив, що при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом».

Колегія суддів вказує, що у судовому рішенні за результатами розгляду справи обов`язково повинен бути дотриманий критерій переконливості, так як для встановлення обставин у справі при її вирішенні необхідно, щоб докази однієї сторони переконували у наявності цих обставин більше, ніж докази іншої сторони переконували у протилежному.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС залишити без задоволення.

Рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 23.07.2019 року по справі № 550/739/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді О.В. Присяжнюк Л.В. Любчич