Справа № 520/10721/18
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2019-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Кононенко З.О.,
Суддів: Бегунца А.О. , Калиновського В.А. ,
до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області , Управління Державної міграційної служби України в Київській області
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
До Харківського окружного адміністративного суду звернулася позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Управління Державної міграційної служби України в Київській області, Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, в якому уточнивши позовні вимоги, просив суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Управління Державної міграційної служби України у Київській області № 165 від 30.10.2018 про скасування громадянці В`єтнаму ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 дозволу на імміграцію в Україну та посвідки на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_8 від 15.11.2006;
- скасувати рішення Головного Управління Державної міграційної служби України у Харківський області від 15.11.2018 про скасування посвідки на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_3 від 07.11.2018 громадянки В`єтнаму ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- зобов`язати Головне Управління Державної міграційної служби України у Харківський області поновити громадянці В`єтнаму ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідку на постійне проживання в Україні шляхом видачі нової посвідки.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.05.2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Управління Державної міграційної служби України у Київській області № 165 від 30.10.2018 про скасування громадянки В`єтнаму ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 дозволу на імміграцію в Україну та посвідки на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_9 від 15.11.2006.

Скасовано рішення Головного Управління Державної міграційної служби України у Харківський області від 15.11.2018 про скасування посвідки на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_3 від 07.11.2018 громадянки В`єтнаму ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язано Головне Управління Державної міграційної служби України у Харківський області поновити громадянки В`єтнаму ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 посвідку на постійне проживання в Україні шляхом видачі нової посвідки.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 29.08.2019 року апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області залишено без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.05.2019 року по справі № 520/10721/18 залишено без змін.

Додатковим рішенням Харківським окружним адміністративним судом від 28.05.2019 року заяву представника позивача про відшкодування позивачу судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, у справі №520/10721/18 - задоволено частково.

Стягнуто з Управління Державної міграційної служби України в Київській області (вул. Петропавлівська, буд. 11, м. Київ, 04073, ) за рахунок бюджетних асигнувань витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката на користь громадянки ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_6 ) у розмірі 1400,00 грн (одна тисяча чотириста гривень 00 копійок).

Стягнуто з Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (вул. Римарська, буд. 24, м. Харків, 61057, ) за рахунок бюджетних асигнувань витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, на користь громадянки ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_6 ) у розмірі 2800,00 грн (дві тисячі вісімсот гривень 00 копійок).

Відповідач та позивач, не погодившись з додатковим рішенням суду першої інстанції, подали апеляційні скарги, в яких просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити апеляційні скарги.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 10.09.2019 року апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.05.2019 року по справі № 520/10721/18 скасовано.

Прийняти постанову, якою заяву представника позивача про відшкодування позивачу судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, у справі №520/10721/18 - задоволено.

Стягнуто з Управління Державної міграційної служби України в Київській області (вул. Петропавлівська, буд. 11, м. Київ, 04073, ) за рахунок бюджетних асигнувань витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката на користь громадянки ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_6 ) у розмірі 2600,00 грн (дві тисячі шістсот гривень 00 копійок).

Стягнуто з Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (вул. Римарська, буд. 24, м. Харків, 61057, ) за рахунок бюджетних асигнувань витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, на користь громадянки ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_6 ) у розмірі 2600,00 грн (дві тисячі шістсот гривень 00 копійок).

Представником позивача подано до Другого апеляційного адміністративного суду заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу надану протягом розгляду справи у суді апеляційної інстанції

09.09.2019 р. представником Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області подано заперечення на заяву про відшкодування судових витрат, у якій предствник відповідача просив зменшити розмір судових витрят, у зв`язку із її необгрунтованістю.

Під час прийняття постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 29.08.2019 р. не вирішено питання щодо відшкодування судових витрат пов`язаних з правничою допомогою під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши докази по справі, зазначає наступне.

Відповідно до пп. "в" п. 4 ч. 1 ст. 322 КАС України, суд апеляційної інстанції розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно із ч. 2 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката

Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (п. 1 ч. 3 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Згідно із п.п. 1, 2, 6 ч. 1 та ч. 2 ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Статтею 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», визначено, що інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення; представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 р. № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що до правової допомоги належать консультації та роз`яснення з правових питань, складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачкою на підтвердження витрат з оплати правової допомоги подано наступні документи: копію договору № Д-112/18 від 22.11.2018 р. про надання правничої допомоги, укладеного між позивачкою та адвокатом Вітер Н.В., яка діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серія КС № 5876/10 від 02.12.2016 р.; копію додаткової угоди № 2 до договору № Д-112/18 від 22.11.2018 р. про надання правничої допомоги; копію додаткової угоди № 3 від 20.03.2019 р. до договору № Д-18/18 від 15.02.2018 р. про надання правничої допомоги; копію акту виконаних робіт № 2 від 29.08.2019 р. до договору № Д-112/18 від 22.11.2018 р.; копію довідки ПАТ КБ "ПриватБанк" про відкриття розрахункового рахунку на ім`я ОСОБА_2 ; копії квитанцій ПАТ КБ «ПриватБанк» про сплату коштів в якості оплати послуг адвоката за договором № Д-112/18 в загальній сумі 5900 грн., копію звіту банку ПАТ КБ «ПриватБанк» за р/рахунком НОМЕР_7 за період 01.07.2019 року по 31.07.2019 року.

Таким чином, враховуючи наявність документального підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість наданої заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та як наслідок, необхідність її задоволення в повному обсязі.

Наведене узгоджується із правовими позиціями Великої Палати Верховного Суду викладеною у постанові від 27.06.2018 року по справі № 826/1216/16, а також Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постановах від 23.05.2018 року по справі №820/2262/17 та від 31.07.2018 року по справі №820/4263/17.

Відповідно до п. 3 ч.1. ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Керуючись ст. ст. 243, 252, 292, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Прийняти додаткову постанову, якою заяву представника позивача про відшкодування позивачу судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката у суді апеляційної інстанції, у справі №520/10721/18 - задовольнити.

Стягнути з Управління Державної міграційної служби України в Київській області (вул. Петропавлівська, буд. 11, м. Київ, 04073, ) за рахунок бюджетних асигнувань витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката на користь громадянки ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_6 ) у розмірі 2950,00 грн (дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят гривень 00 копійок).

Стягнути з Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (вул. Римарська, буд. 24, м. Харків, 61057, ) за рахунок бюджетних асигнувань витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, на користь громадянки ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_6 ) у розмірі 2950,00 грн (дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят гривень 00 копійок).

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Кононенко З.О.
Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О. Калиновський В.А.

Повний текст додаткової постанови виготовлений 10.09.2019 року