Справа № 120/1846/19-а
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

04 вересня 2019 р. Справа № 120/1846/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Поліщук І.М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Дмитрука М.В.

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Козій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: ОСОБА_2

до: Вінницького приміського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області

про: визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_2 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Вінницького приміського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в призначенні пенсії №158009 від 15.11.2018 та зобов`язання вчинити дії.

Разом із позовною заявою, представником позивача подано клопотання про поновлення строку звернення до суду. Обґрунтовуючи заявлене клопотання, представник позивача зазначив, що рішення №158009 від 15.11.2018 було прийняте відповідачем на виконання рішення Вінницького районного суду Вінницької області та в межах виконавчого провадження №ВП57239490. При цьому, вказав, що не погоджуючись із таким рішенням, він не одноразового звертався до державного виконавця, однак останній в червні 2019 року виніс постанову про закриття виконавчого провадження.

Ухвалою від 01.07.2019 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В даній ухвалі також повідомлено сторін про те, що питання дотримання позивачем строків звернення до суду буде вирішено судом у судовому засіданні.

16.07.2019 разом зі відзивом на позовну заяву представником відповідача подано клопотання про залишення позовної заяви ОСОБА_2 без розгляду в зв`язку з пропуском ним строку звернення до суду. Обґрунтовуючи заявлене клопотання представник відповідач зазначила, що позивачем пропущено шестимісячний строк на оскарження рішення №158009 від 15.11.2018, адже до суду він звернувся лише 07.06.2019.

У судовому засіданні 04.09.2019 представник позивача підтримав заявлене клопотання про поновлення строку звернення до суду та просив його задовольнити.

Представник відповідача заперечувала щодо поновлення строку звернення до суду та підтримала подане нею клопотання про залишення даної позовної заяви без розгляду.

Визначаючись щодо заявлених клопотань, суд виходив із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 122 КАС України).

В даному ж випадку, обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку звернення до суду, представник позивача зазначає, що не погоджуючись із оскаржуваним рішенням, яке було прийняте в межах виконавчого провадження №ВП57239490, він не одноразово звертався до державного виконавця та мав очікування, що ним будуть вжиті процесуальні заходи, спрямовані на виконання рішення Вінницького районного суду. Однак, в червні 2019 державний виконавець виніс постанову про закриття виконавчого провадження.

Відповідні пояснення представника позивача також були підтвердженні в судовому засіданні представником відповідача, яка зазначила, що дійсно відділом державної виконавчої служби було проведено декілька спільних консультацій з приводу виконання рішення Вінницького районного суду.

До того ж, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не надано жодних доказів на підтвердження надсилання/вручення позивачу оскаржуваного рішення №158009 від 15.11.2018.

При цьому, у судовому засіданні представник відповідача вказала, що їй не відомі обставини надсилання позивачу рішення №158009 від 15.11.2018.

Таким чином, в даному випадку, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження того, коли саме позивачу стало відомо про існування оскаржуваного рішення №158009 від 15.11.2018. Відповідних доказів також не було надано і представником відповідача.

Визначаючись з приводу заявленого клопотання слід також враховувати, що згідно з частиною 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

У справі Delcourt v. Belgium Європейський суд зазначив, що "у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення". У справі Bellet v. Fгаnсе Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Отже, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Враховуючи вище викладене, а також беручи до уваги відсутність будь-яких доказів на підтвердження того, коли саме позивачу стало відомо про існування оскаржуваного рішення №158009 від 15.11.2018, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення поданого відповідачем клопотання про застосування строків давності та залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_2 .

В той же час, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду та, як наслідок, наявність підстав для його задоволення.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 248, 256 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Вінницького приміського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про залишення позовної заяви без розгляду, - відмовити.

Клопотання представника ОСОБА_2 про поновлення строку звернення до суду задовольнити та поновити такий строк.

Ухвала оскарженню не підлягає набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Повний текст ухвали складено 09.09.2019.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна