Справа № 160/2686/19
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2019-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 серпня 2019 року Справа № 160/2686/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючий суддя - Букіна Л.Є.,
за участю: секретаря судового засідання Носаль П.В.,
розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Новіс» про застосування заходів реагування,-
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що під час перевірки відповідача зафіксовано порушення останнім вимог нормативно-правових актів з охорони праці, які створюють загрозу життю і здоров`ю людей, що є наслідком для застосування заявлених в позові заходів реагування.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.03.2019 р. відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд у порядку загального позовного провадження.
Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що позивачем вже вживалися заходи реагування за наслідками проведеної перевірки шляхом прийняття припису щодо усунення виявлених порушень, на виконання вимог якого Товариством прийнято наказ про виведення переліченого у позові обладнання та проведення консервації, у зв`язку з чим вважає, що заявлені позивачем позовні вимоги порушують справедливий баланс між публічними інтересами та інтересами суспільства.
Дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши відповідні норми чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства, суд виходить із таких міркувань.
У період з 11.12.2018 року по 21.12.2018 року посадовими особами відповідача проведено позапланову перевірку Товариства на предмет дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки, за результатами якої складено акт перевірки суб`єкта господарювання від 21.12.2018 року № 121/5.4-09.
Під час перевірки виявлені порушення нормативно-правових актів з охорони праці, серед яких є такі, що несуть загрозу життю та здоров`ю людей, так роботодавцем допущена експлуатація перелічених вище машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки без відповідних дозвільних документів, чим порушено вимоги статті 21 Закону України «Про охорону праці» та п. «Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки» затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 26.10.2011 року № 1107 (далі - Порядок № 1107).
Вважаючи, що виявленні порушення вимог трудового законодавства України створюють загрозу життю і здоров`ю людей, Управління звернулося до суду із цим позовом.
Товариство не заперечує, що під час експлуатації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки створюється реальна загроза життю і здоров`ю працівників, при цьому не оскаржує порядок та підстави проведення перевірки, проте зазначає, що Управлінням вже вживалися заходи реагування за її (перевірки) наслідками шляхом прийняття припису від 22.12.2018 року № 121/5.4-09 щодо усунення виявлених порушень, на виконання вимог якого Товариством прийнято наказ про виведення переліченого у позові обладнання та проведення консервації.
Надаючи оцінку вказаним доводам учасникам справи, суд виходить із того, що відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96 (далі - Положення № 96), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики.
Згідно із п. 7 Положення № 96, Держпраця здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Наказом Держпраці від 22.06.2017 року № 75 затверджено «Положення про Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області» (далі Положення про Управління), згідно з п.1 якого, Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області є територіальним органом Держпраці, що їй підпорядковується. Згідно з пп.5 п.4 Положення про Управління, Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю.
Відповідно до п.4 Положення про Управління, Держпраці відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю; здійснює контроль за своєчасністю та об`єктивністю розслідування нещасних випадків на виробництві, їх документальним оформленням і веденням обліку, виконанням заходів з усунення причин нещасних випадків; проводить розслідування та веде облік аварій і нещасних випадків, які підлягають спеціальному розслідуванню, аналізує їх причини, готує пропозиції щодо запобігання таким аваріям і випадкам.
Відповідно до вимог ст. 38 Закону України «Про охорону праці» державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.
Порядок здійснення заходів державного нагляду визначений Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 року № 877-V (далі - Закон N 877-V), а також підзаконними нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та на його виконання.
Відповідно до ст. 1 Закону № 877-V, державний нагляд (контроль) - це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Частиною 1 ст. 4 Закону № 877-V передбачено, що державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках передбачених законом.
Відповідно до статті 4 Закону України «Про охорону праці» державна політика у галузі охорони праці базується, в тому числі: на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці.
Згідно статті 13 цього Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.
Згідно із ч. 1 ст. 39 Закону України «Про охорону праці» посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, мають право безперешкодно відвідувати підконтрольні підприємства (об`єкти), виробництва фізичних осіб, які відповідно до законодавства використовують найману працю, та здійснювати в присутності роботодавця або його представника перевірку додержання законодавства з питань, віднесених до їх компетенції.
Відповідно до абз. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про охорону праці», посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, мають право забороняти, зупиняти, припиняти, обмежувати експлуатацію підприємств, окремих виробництв, цехів, дільниць, робочих місць, будівель, споруд, приміщень, випуск та експлуатацію машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів праці, виконання певних робіт, застосування нових небезпечних речовин, реалізацію продукції, а також скасовувати або припиняти дію виданих ними дозволів і ліцензій до усунення порушень, які створюють загрозу життю працюючих.
Відповідно до ч. 3 ст. 21 Закону України «Про охорону праці» передбачено обов`язок роботодавця одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, видає дозволи на безоплатній основі на підставі висновку експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання, проведеної експертно-технічними центрами, які належать до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, або незалежними експертними організаціями, які забезпечують науково-технічну підтримку державного нагляду у сфері промислової безпеки та охорони праці. На застосування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки виробник або постачальник устаткування підвищеної небезпеки отримує дозвіл до прийняття зобов`язань на постачання. Одержання дозволу не вимагається у разі експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, яке прийнято в експлуатацію з видачею відповідного сертифіката або щодо якого зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації, а також у разі реєстрації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.
Порядок видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року № 1107.
Відповідно до п. 6 Порядку № 1107 дозвіл за формою згідно з додатком 1 видається роботодавцеві - на виконання робіт підвищеної небезпеки, що зазначені у додатку 2, або на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, що зазначені у п. 3 Порядку.
Відповідно до підпункту 1 пункту 9 Порядку № 1107 для одержання дозволу, який видає територіальний орган Держпраці, - роботодавець, виробник або постачальник (уповноважена ним особа) подає особисто чи надсилає рекомендованим листом з описом вкладення до державного адміністратора заяву за формою, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 07.12.2005 № 1176 «Про затвердження форми заяви на одержання суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою документів дозвільного характеру», до якої додається:
- на виконання робіт підвищеної небезпеки - висновок експертизи щодо додержання вимог законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки під час виконання заявлених робіт;
- на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки - висновок експертизи щодо додержання вимог законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки під час експлуатації заявлених машин, механізмів, устаткування та їх відповідності вимогам зазначеного законодавства;
- на застосування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки - висновок експертизи щодо відповідності таких машин, механізмів, устаткування вимогам законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки.
Згідно підпункту 1 пункту 3 Порядку № 1107 висновок експертизи - документ, який складається експертною організацією за результатами проведення експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання за формою, розробленою Держпраці і затвердженою в установленому порядку, містить інформацію про відповідність (невідповідність) об`єкта експертизи вимогам законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки і на підставі якого приймається рішення щодо видачі дозволу.
Отже, вищенаведеними нормами права законодавець передбачив обов`язок, а не право роботодавця отримати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.
При цьому, розрізнив три види висновку експертизи, одна з яких надається суб`єктом господарювання разом із заявою про отримання дозволу, у залежності від того, який вид дозволу суб`єкт господарювання має бажання отримати.
Так, для отримання дозволу на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки - висновок експертизи повинен підтверджувати додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки під час експлуатації заявлених машин, механізмів, устаткування та їх відповідності вимогам зазначеного законодавства.
З матеріалів справи слідує, що відповідач вищевказаного обов`язку не виконав. Станом на момент розгляду справи, доказів усунення таких порушень суду не надав.
При цьому, наявність у Товариства внутрішніх наказів про заборону виконання робіт та експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки не свідчить про усунення останнім порушень нормативно-правових актів у сфері охорони праці, а лише вказують на намагання усунути виявлені порушення, які несуть загрозу життю і здоров`ю працівникам.
Посилання відповідача на застосування позивачем декількох заходів реагування за наслідками однієї перевірки судом до уваги не приймається, з огляду на те, що Закон № 877-V не перешкоджає Управлінню у разі виявлених порушень вимог трудового законодавства України прийняти припис щодо їх усунення та звернутися до суду із вказаним позовом у незалежності від намагань суб`єкта господарювання виконати вимоги такого припису.
Частиною першою статті 246 Господарського кодексу України регламентовано, що здійснення будь-якої діяльності, що загрожує життю і здоров`ю людей або становить підвищену небезпеку для довкілля, забороняється.
Згідно із ч.5 ст.4 Закону № 877-V, виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду. Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.
Підсумовуючи наведене, суд зазначає, що заявлені Управлінням позовні вимоги відповідають основним засадам дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів особи і цілям, на досягнення яких вони спрямовані, оскільки заявлені в інтересах людей, що знаходяться (перебувають) у такому об`єкті, для забезпечення їх життю і здоров`ю та уникненню можливих несприятливих наслідків, а тому вони підлягають задоволенню.
Слід відмітити, що відповідач у разі усунення порушень зазначених в Акті перевірки, має право звернутися до суду із позовом про скасування заходів реагування
Згідно зі статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати стягненню не підлягають.
Керуючись ст. 241-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Позовні вимоги Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області задовольнити повністю.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, у разі якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного перегляду справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складений 02 вересня 2019 року.

Суддя Л.Є. Букіна