Справа № 826/13584/16
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2019-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2019 року м.Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О.,

Ключковича В.Ю.,

при секретарі судового засідання Гужві К.М.

за участю представників учасників судового процесу:

від позивача: ОСОБА_12, ОСОБА_18,

від відповідача - 1: не з`явились,

від відповідача - 2: не з`явились,

від третьої особи ОСОБА_1 : ОСОБА_2 ,

від третіх осіб ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 : ОСОБА_12 ,

від третіх осіб ДП "Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва "Укрндпіцивільбуд", ОСОБА_13: не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 та Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 квітня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_14 до Петропавлівсько - Борщагівської сільської ради Києво - Святошинського району Київської області, Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, треті особи: ОСОБА_1 , Державне підприємство "Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва "Укрндпіцивільбуд", ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 про визнання протиправним та скасування рішення, розпорядження, визнання протиправними дій та бездіяльності, -

В С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_14 з позовною заявою до Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області в якій просила суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення 13-тої сесії VI скликання Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 06.06.2012 № 4 "Про затвердження Генерального плану с. Петропавлівська Борщагівка";

- визнати протиправною бездіяльність Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, що полягає у невиконанні належним чином публічно-правових обов`язків у плануванні територій на місцевому рівні, зокрема, під час розроблення генерального плану с. Петропавлівська Борщагівка Петропавлівсько - Борщагівської сільської ради;

- визнати протиправними дії Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області та Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області щодо зміни затвердженого 06.06.2012 генерального плану села Петропавлівська Борщагівка;

- визнати протиправним та скасувати розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 23.09.2015 №527 "Про надання дозволу на дострокове внесення змін до генерального плану села Петропавлівська Борщагівка".

Позовні вимоги мотивовано тим, що оскільки відповідачами під час вчинення спірних дій (бездіяльності) та прийнятті спірних рішень (у тому числі щодо коригування затвердженого Генерального плану с. Петропавлівська Борщагівка), порушено встановлений законодавством порядок планування територій на місцевому рівні, чим, відповідно, порушені права та законні інтереси Позивача, то такі спірні дії (бездіяльність) та рішення є протиправними.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.11.2016, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду 24.01.2017, позовна заява ОСОБА_14 задоволена повністю.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 30.03.2017 було скасовано зазначені рішення судів попередніх інстанцій та направлено справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, зокрема, для встановлення підстав за яких позивач звернулась до суду лише у 2016 році, оскільки мала реальну можливість дізнатись про порушенн своїх прав та інтересів з моменту прийняття оскаржуваного рішення.

Під час нового розгляду справи Верховний Суд дійшов висновку, що дана справа має значний суспільний інтерес, зокрема, для жителів відповідної територіальної громади, а відтак, її належить, у межах вимог процесуального закону, розглянути по суті для прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 квітня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_14 задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач - 1 та третя особа ОСОБА_16 звернулись до суду з апеляційними скаргами.

Відповідно до змісту апеляційних скарг ОСОБА_16 та Петропавлівсько - Борщагівська сільська рада Києво - Святошинського району Київської області просять суд скасувати рішення Окружного адміністративного суду м. Києва та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_17 повністю.

В обґрунтування вказаних вимог посилаються на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для вирішення справи, обмежившись лише доводами позивача; невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне дослідження доказів наявних у матеріалах справи, неправильне застосування норм матеріального права та процесуального права. Разом з цим, звертають увагу суду апеляційної інстанції, що судом не доверено порушення законних прав та інтересів позивача оскаржуваним рішенням.

З урахуванням викладеного, відповідач - 1 та третя особа вважають, що рішення суду першої інстанції не ґрунтується на вимогах законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Позивачем було подано відзиви на апеляційні скарги відповідача - 1 та третьої особи, відповідно до змісту якого, остання просить суд апеляційні скарги залишити без задоволення з огляду на безпідставність та необґрунтованість викладених у них доводів, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У судовому засіданні позивач та ОСОБА_16 підтримали доводи та вимоги викладені у апеляційній скарзі та відзиві на неї відповідно.

Представник третіх осіб у судовому засіданні підтримав правову позицію позивача та просив суд відмовити у задоволенні апеляційних скарг відповідача - 1 та третьої особи ОСОБА_16 , а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач з 2004 року володіє на праві власності земельною ділянкою, що знаходиться в с. Петропавлівська Борщагівка, що підтверджується Державного акта про право власності на земельну ділянку (серія ЯА № 221423 від 30.12.2004).

Рішенням 13-тої сесії VI скликання Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 06.06.2012 №4 "Про затвердження генерального плану с. Петропавлівська Борщагівка" затверджений генеральний план с. Петропавлівська Борщагівка (далі також - Генплан).

Розпорядженням Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 25.09.2015 № 527 "Про надання дозволу на дострокове внесення змін до генерального плану села Петропавлівська Борщагівка" виконавчому комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради надано дозвіл на дострокове внесення змін до генерального плану села Петропавлівська Борщагівка.

Як стверджує позивач та було встановлено судами, про наявність оскаржуваних рішень позивач дізналась у липні 2016 року з листа виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради від 22.06.2016 № 37, наданого як відповідь на інформаційний запит. При цьому, зі змістом рішення від 06.06.2012 № 4 "Про затвердження Генерального плану с. Петропавлівська Борщагівка" отримала можливість ознайомитися 03.08.2016, коли до листа Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради № 68 від 03.08.2016 було додано копію оскаржуваного рішення.

Вважаючи такі рішення відповідачів, а також їх дії щодо реалізації таких рішень протиправними, позивач звернулась до суду з даною позовною заявою.

Скасовуючи постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 листопада 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2017 року суд касаційної інстанції виходив з того, судами попередніх інстанцій не встановлено, які саме права позивача, як особи, що з 1991 року не проживає на відповідній території, порушені оскаржуваними рішеннями. Крім того, Вищий адміністративний суд також зазначив, що судами не було вирішено питання щодо дотримання визначеної законодавством відповідної процедури щодо подання, розроблення, розгляду та затвердження генеральних планів населених пунктів та змін до них, а також не встановлено коли подано оскаржуваний генеральний план.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, з урахуванням вказаних висновків суду касаційної інстанції, а також висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 20 серпня 2018 року у даній справі суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані позивачем рішення були прийняті відповідачем - 1 з порушенням законодавчо визначеної процедури, що у свою чергу є підставою для визнання їх протиправними та скасування.

Переглядаючи справу за наявними у ній і додатково поданими доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також з урахуванням висновків касаційного суду, викладених у в ухвалі від 30 березня 2017 року та постанові від 20 серпня 2018 року, колегія суддів зазначає про таке.

Згідно з частиною першою статті 73, частиною першою статті 74 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 № 280/97-ВР акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Отже, враховуючи, що враховуючи, що (як було встановлено судом) позивач є власником земельної ділянки в с. Петропавлівська Борщагівка, рішення (дії, бездіяльність) Відповідача 1 як органу місцевого самоврядування на відповідній території безпосередньою впливають (стосуються) на її права та законні інтереси.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в п. 50 рішення від 14 жовтня 2010 року у справі "Щокін проти України", в якому ЄСПЛ зокрема зазначив, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним.

У розумінні вимог чинного законодавства земельна ділянка позивача, розташована у с. Петропавлівська Борщагівка є об`єктом її майнових прав, відтак, ці права відповідно до вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., практики ЄСПЛ та ст. 41 Конституції України є непорушними до тих пір, доки, на думку колегії суддів, не буде досягнуто справедливого балансу між порушенням таких прав та суспільним інтересом.

Разом з цим, колегія суддів враховує і висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 20 серпня 2018 року у даній справі, про те, що дана справа має значний суспільний інтерес з огляду на правові наслідки, які має містобудівна документація на місцевому рівні для розвитку території, планування її забудови, підтримання повноцінного життєвого середовища, збереження історичної та культурної спадщини. Разом з цим, Верховний Суд у вказаному рішенні також зазначив, що у даній справі суспільним інтересом звернення до суду з вимогою, зокрема, визнати протиправним та скасувати рішення про затвердження генерального плану населеного пункту є судовий розгляд існуючого спору, що у своїй основі має відновлення законності при вирішенні суспільно важливого та соціально значущого питання щодо планування забудови та розвитку території на місцевому рівні.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувані позивачем рішення можуть мати негативні наслідки для позивача та призвезти до порушення майнових прав останньої, зокрема на вільне володіння, користування та розпорядження належним їй на праві власності майном.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності на момент прийняття спірних рішень було встановлено Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 № 3038-VI (далі також - Закон № 3038-VI).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону № 3038-VI генеральний план населеного пункту - містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту.

Згідно зі статтею 2 Закону № 3038-VI планування і забудова територій - діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає, зокрема, взаємоузгодження державних, громадських та приватних інтересів під час планування і забудови територій.

Відповідно до частини першої статті 16, статті 17 Закону № 3038-VI, планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території.

Згідно з приписами статті 17 вказаного Закону генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

При цьому, положеннями зазначеної норми передбачено, що Генеральний план населеного пункту розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Рішення про розроблення генерального плану приймає відповідна сільська, селищна, міська рада.

Виконавчі органи сільських, селищних і міських рад, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації є замовниками, організовують розроблення, внесення змін та подання генерального плану населеного пункту на розгляд відповідної сільської, селищної, міської ради.

Так, виконавчі органи сільських, селищних і міських рад, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації в установлений строк, окрім іншого, повідомляють через місцеві засоби масової інформації про початок розроблення генерального плану населеного пункту та визначають порядок і строк внесення пропозицій до нього фізичними та юридичними особами; узгоджують проект генерального плану населеного пункту з органами місцевого самоврядування, що представляють інтереси суміжних територіальних громад, з метою врегулювання питань планування територій у приміських зонах.

Зміни до генерального плану населеного пункту вносяться органом місцевого самоврядування, який затверджував генеральний план населеного пункту.

Генеральні плани населених пунктів та зміни до них розглядаються і затверджуються відповідними сільськими, селищними, міськими радами на чергових сесіях протягом трьох місяців з дня їх подання.

Загальна доступність матеріалів генерального плану населеного пункту забезпечується шляхом його розміщення на веб-сайті органу місцевого самоврядування та у місцевих періодичних друкованих засобах масової інформації, а також у загальнодоступному місці у приміщенні такого органу.

Разом з цим, статтею 21 Закону № 3038-VI закріплена процедура проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів.

Громадським слуханням підлягають розроблені в установленому порядку проекти містобудівної документації на місцевому рівні: генеральні плани населених пунктів, плани зонування територій, детальні плани територій (частина перша).

Затвердження на місцевому рівні містобудівної документації, зазначеної у частині першій цієї статті, без проведення громадських слухань щодо проектів такої документації забороняється (частина друга).

Сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи зобов`язані забезпечити: 1) оприлюднення прийнятих рішень щодо розроблення містобудівної документації на місцевому рівні з прогнозованими правовими, економічними та екологічними наслідками; 2) оприлюднення проектів містобудівної документації на місцевому рівні та доступ до цієї інформації громадськості; 3) реєстрацію, розгляд та узагальнення пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні; 4) узгодження спірних питань між громадськістю і замовниками містобудівної документації на місцевому рівні через погоджувальну комісію; 5) оприлюднення результатів розгляду пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні (частина третя).

За приписами частини четвертої та п`ятої статті 21 Закону № 3038-VI, оприлюднення проектів генеральних планів, планів зонування територій, детальних планів територій здійснюється не пізніш як у місячний строк з дня їх надходження до відповідного органу місцевого самоврядування.

Оприлюднення проектів містобудівної документації на місцевому рівні є підставою для подання пропозицій громадськості до відповідного органу місцевого самоврядування.

Оприлюднення результатів розгляду пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні здійснюється у двотижневий строк з дня їх прийняття шляхом опублікування в засобах масової інформації, що поширюються на відповідній території, а також розміщення таких рішень на офіційних веб-сайтах цих органів (частина дев`ята). Особи, які оприлюднюють проекти генеральних планів населених пунктів, зонування територій, детальних планів територій, є відповідальними за їх автентичність.

Порядок проведення громадських слухань визначає Кабінет Міністрів України (частина одинадцята).

Відповідно до п. 10 Порядку проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2011 № 555 особи, які забезпечують проведення робіт з розгляду таких пропозицій, повідомляють через засоби масової інформації, що поширюються на відповідній території, та офіційний веб-сайт відповідного органу місцевого самоврядування про місце подання таких пропозицій (пункт 10 Порядку № 555).

Положеннями вказаного Порядку також передбачено, що затвердження проектів містобудівної документації без проведення процедури розгляду пропозицій громадськості забороняється, а матеріали щодо розгляду таких пропозицій є невід`ємною складовою частиною зазначеної документації.

Таким чином, вказаними нормами законодавства чітко визначена послідовність дій, зокрема сільрад щодо реалізації закріпленої статтею 21 Закону № 3038-VI, процедури проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів та разом з цим, закріплений обов`язок, зокрема сільрад, по оприлюдненню: прийнятих рішень щодо розроблення проектів містобудівної документації, розроблених проектів містобудівної документації, повідомлень про подання пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації, а також результатів розгляду пропозицій. При цьому таке оприлюднення має здійснюватися шляхом опублікування в засобах масової інформації, що поширюються на відповідній території, а також шляхом розміщення таких рішень на офіційних веб-сайтах відповідних органів місцевого самоврядування.

Натомість як встановлено судом відповідачем - 1 порушено вимоги статті 18 Закону України "Про планування і забудову територій" від 20.04.2000 № 1699-III, зокрема в частині повідомлення через засоби масової інформації про форми, місце і строк подання фізичними та юридичними особами пропозицій щодо містобудівної документації (Генплану), що вказує на порушення встановленої законом процедури, тож така процедура не може бути визнана судом законною.

Крім того, як було встановлено судом першої інстанції та вбачається з наявної в матеріалах справи копії примірника газети Трибуна" Петропавлівської Борщагівки № 14 від 20.01.2006 текст рішення Сільради 26-ої сесії ІV скликання від 20.01.2006 № 5 "Про коригування генерального плану с. Петропавлівська-Борщагівка та розробку проекту детального планування житлових масивів", копія якого як окремий документ надана відповідачем 1 та текст, розміщений в указаній газеті не є однаковими та містять розбіжності, зокрема, у назві рішення, в газеті зазначено "Про розробку генерального плану с. Петропавлівська-Борщагівка, с. Чайки та розробку проекту детального планування житлових масивів", що викликає сумнів в автентичності зазначеного видання, а також унеможливлює встановлення достовірності змісту прийнятого та опублікованого рішення відповідача 1.

При цьому, колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянтів, що спочатку відповідачем було долучено до матеріалів справи помилково неналежну копію рішення Сільради від 20.01.2006 № 5, з огляду на те, що всі копії відповідного рішення повинні відповідати змісту його оригіналу та бути ідентичними.

Будь-яких інших доказів на підтвердження факту виконання вимог статті 18 Закону України "Про планування і забудову територій" від 20.04.2000 № 1699-III відповідачем-1 суду не надано.

Натомість, відповідачем 1 подано суду копію друкованого видання "Трибуна" Петропавлівської Борщагівки спецвипуск від 30.05.2011, в якому розміщене повідомлення про початок процедури розгляду та врахування пропозицій громадськості до матеріалів Генплану (проект якого створено на підставі рішення Сільради від 20.01.2006 № 5, розробник проектний інститут УкрНДІПроцивільсільбуд), в якому зокрема зазначено, що воно є підставою для подання пропозицій до проекту містобудівної документації в термін з 01.06.2011 по 30.06.2011. У той же час, на вказану дату (тобто станом на 30.05.2011), частиною п`ятою статті 21 № 3038-VI було закріплено, що підставою для подання пропозицій громадськості до відповідного органу місцевого самоврядування є оприлюднення проектів містобудівної документації на місцевому рівні. Разом з тим, Порядок № 555, пунктом 6 якого визначалось, що підставою для подання пропозицій до проектів містобудівної документації відповідному органу місцевого самоврядування є повідомлення про початок процедури їх розгляду, набрав чинності лише 02.06.2011.

Отже, з урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що після 02.06.2011 відповідачем 1 не виконано належним чином імперативних положень Порядку № 555 щодо оприлюднення відповідного повідомлення, а також не надано суду доказів належного виконання вимог пунктів 4, 10 Порядку № 555, у тому числі щодо оприлюднення на офіційних веб-сайтах відповідних органів місцевого самоврядування.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянтів про неможливість виконання вимог законодавства в частині розміщення відповідної інформації на офіційному веб-сайті відповідного органу місцевого самоврядування, зважаючи на його відсутність на той час, оскільки недотримання відповідачем вказаної вимоги законодавства значно ускладнило ознайомлення громадськості з відповідною інформацією та позбавило можливості реалізації їх законних прав.

Незважаючи на зазначене, з копії друкованого видання "Трибуна" Петропавлівської Борщагівки спецвипуск від 07.06.2012 вбачається розміщення у ньому рішення 13-тої сесії VI скликання Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 06.06.2012 № 4 "Про затвердження Генерального плану с. Петропавлівська Борщагівка".

З огляду на вказані обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем 1 було не дотримано процедури розробки та затвердження містобудівної документації (Генплану) та прийнято протиправне спірне рішення від 06.06.2012 № 4, у зв`язку з чим воно підлягає скасуванню та відповідно, усі наступні рішення, дії та бездіяльність відповідачів, прийняті, вчинені та допущенні у зв`язку з таким протиправним рішенням є також протиправними, оскільки в ланцюгу юридичних фактів, попередній факт є підставою для виникнення наступного.

Таким чином, внаслідок порушення процедури прийняття оскаржуваного рішення та бездіяльності відповідачів, судова колегія вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що позивач був протиправно позбавлений можливості реалізації своїх прав щодо доступу до відповідної інформації, подання пропозицій до проекту Генплану та врахування її інтересів під час розроблення проекту Генплану, з огляду на що, такі порушені права підлягають відновленню в обраний та заявлений позивачем спосіб.

Оазом з цим, колегією суддів встановлено, щовсупереч положень Законів України "Про місцеві державні адміністрації", "Про землеустрій", "Про основи містобудування", реалізуючи власні управлінські функції суб`єкта владних повноважень у сфері містобудування, відповідач 2 проігнорував обов`язок прийняти участь у плануванні територій на місцевому рівні, зокрема у процесі розроблення Генплану, тобто допустив оскаржувану протиправну бездіяльність, що призвело до розроблення та затвердження Відповідачем 1 Генплану з порушенням вимог законодавства.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, який відповідачами в даному випадку не виконаний.

Колегія суддів зауважує, що відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Водночас, в даному випадку відповідачами вказаного обов`язку дотримано не було, що свідчить про протиправність прийнятих ними оскаржуваних рішень.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У свою чергу, апелянтами не наведено належних доводів та не надано жодних доказів які б спростовували відповідні висновки суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Разом з цим, колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції було у повній мірі встановлено обставини справи, яким надано належну правову оцінку із дотриманням діючих норм матеріально та процесуального права.

У свою чергу, вказані відповідачем та третьою особою в апеляційній скарзі доводи не свідчать про наявність передбачених ст. 317 КАС України підстав для скасування рішення суду першої інстанції, зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Петропавлівсько - Борщагівської сільської ради Києво - Святошинського району Київської області залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді О.О. Беспалов

В.Ю. Ключкович

Повний текст постанови виготовлено 06 вересня 2019 року