Справа № 127/16934/19
Суддя: Чернюк І. В.
Дата ухвалення: 2019-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/315/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2019 р.м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді Чернюка І.В.,

при секретарі Павленко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до інспектора поліції 1 батальйону 3 роти УПП у Вінницькій області рядового поліції Марцішевського Андрія Ігоровича (місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Ботанічна, 24) про визнання дій інспектора неправомірними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що 26.05.2019 р. відповідачем відносно нього було винесено постанову серії ЕАВ № 1179307 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч.1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. 00 коп. Зі змісту постанови вбачається, що він 26.05.2019 року на автомобільній дорогі М12 398 км. керував транспортним засобом марки «Ford Transit» д.н.з. НОМЕР_1 при цьому не маючи при собі реєстраційного документу на транспортний засіб, чим порушив п. 2.1 б ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 126 ч. 1 КУпАП.
Вищевказану постану позивач вважає незаконною та не обґрунтованою, оскільки відомості зазначеній в ній не відповідають дійсним обставинам справи, а дії інспектора патрульної поліції при винесенні постанови були незаконними та такими, що грубо порушили права позивача.
В позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що вищевказане правопорушення не може бути зафіксовано в автоматичному режимі, оскільки дане правопорушення відсутнє в переліку правопорушень, які можуть бути зафіксовані в автоматичному режимі визначених постановою КМУ від 10.11.2017 року № 833, а тому оскаржена постанова є незаконною.

Крім того, при складанні оскарженої постанови інспектор не надав позивачу можливості скористатись його правами передбаченими ст. 268 КУпАП. Крім того, інспектор проігнорував вимоги передбачені ч. 2 ст. 33 КУпАП.

Розгляд справи відбувся на місці зупинки транспортного засобу, що в свою чергу унеможливив виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. Таким чином, відповідач незаконно розглянув справу на місці зупинки авто, хоча чинне законодавство дозволяє розглядати справи виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи. На підставі викладеного просить позову заяву задовольнити.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак надав до суду заяву в якій просив справу розглянути у його відсутність. Також, адвокат Бернацький П.В., який представляє інтереси позивача надав до суду письмові пояснення, в яких звернуто увагу на те, що, що висновок інспектора поліції Марцішевського А.І. відносно того, що у водія ОСОБА_1 був відсутній реєстраційний документ на транспортний засіб не відповідає дійсним обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 12 Інструкції про тимчасовий порядок видачі та обліку спеціальних тимчасових номерних знаків зеленого кольору на транспортні засоби, які використовуються в зоні проведення антитерористичної операції підрозділами служби поліції особливого призначення, волонтерськими організаціями та збройними силами (Далі- Інструкція) передбачено, що після отримання спеціальних номерних знаків і закріплення їх за конкретними транспортними засобами на кожний такий транспортний засіб видається засвідчений керівником підрозділу СПОГІ або його заступником дорожній лист згідно затвердженої наказом МВС від 25 листопада 1996 року №818 «Про затвердження Настанови з автомобільної служби в органах внутрішніх справ України» форми, у якому вказуються особи, які мають право керувати цим транспортним засобом (не більше двох), мета та характер його використання, зони використання (пункти призначення), крім волонтерських організацій яким потрібен лист доручення від військової частини якій допомагають матеріальним забезпеченням, в листі вказані особи які мають право керувати транспортними засобами.

Згідно пункту 13 Інструкції, особи, які керують вказаними транспортними засобами, зобов`язані на вимогу працівників уповноважених підрозділів Національної поліції у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху пред`явити для перевірки виданий підрозділом СПОП дорожній лист чи лист-доручеиия, посвідчення водія та сприяти проведенню ними перевірки правомірності використання транспортних засобів з закріпленими спеціальними номерними знаками.

З наявного Листа-доручення №1 від 21.12.2016 року вбачається, що даним дорученням уповноважується військовий капелан ОСОБА_1 керувати автомобілем марки FORD TRANSIT WF0HXXGBFHYA54963 тимчасові таблички зеленого кольору №КВ 0243, який є його власністю та використовується на всій території України і в зоні проведення АТО на безоплатній основі. Крім того, останній представляє інтереси військової частини польова пошта НОМЕР_2 з питань подання заяв для оформлення документів даного автомобіля на отримання документів дозвільного характеру (або адміністративної послуги).

Даний військовий капелан допомагає матеріальним забезпеченням військової частини і являється представником військового Синодуального управління військового духовенства.

Сторона захисту звертає увагу на те, що виходячи із змісту вказаного листа-доручення та беручи до уваги норми визначені у пункті 12, 13 Інструкції, водій ОСОБА_1 керував автомобілем на законних підставах.

Таким чином, посилання відповідача на порушення водієм вимог п. 2.1. б) Правил дорожнього руху України є безпідставним, оскільки вказана норма до ОСОБА_1 не застосовується, так як керування автомобілем в даному випадку регулюється спеціальним нормативним документом - Інструкцією, яка в установленому законом порядку затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 16.06.2016 року №46/3-982.

Крім того, інспектор поліції Марцішевський А.І. не вживав заходів щодо припинення подальшого руху транспортного засобу, а тому факт відсутності реєстраційних документів на транспортний засіб, про що зазначено в оскаржувані постанові не знаходить свого підтвердження.
Також, у поданому відзиві на позовну заяву відповідач вказує на додане до матеріалів справи відео, де вказує на технічні несправності бодікамери та відсутності звуку. Сам факт несправності пристрою на думку сторони захисту, дає усі підстави визнати поданий доказ неналежним та виключення його із числа доказів. На підстав викладеного просить позовну заяву задовольнити.
Відповідач та представник Департаменту патрульної поліції за довіреністю Липовська Н.Ю. в судове засідання не з`явилися, однак остання надала відзив на позовну заяву в якому просила в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовити з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву. Крім того, через деякий проміжок час надала пояснення в яких звертає увагу га те, що згідно інструкції Про тимчасовий порядок видачі та обліку спеціальних тимчасових номерних знаків зеленого кольору на транспортні засоби, які використовуються в зоні проведення антитерористичної операції підрозділами служби поліції особового призначення, волонтерськими організаціями та збройними силами на яку посилається позивач зазначено наступне, а саме п. 17 «Використання транспортних засобів із закріпленими спеціальними номерними знаками допускається волонтерами та збройними силами виключно на території України для волонтерської діяльності та ремонту техніки із зони проведення антитерористичної операції»; п. 18 «Використання транспортних засобів підрозділами служби поліції особливого призначення із закріпленими спеціальними номерними знаками поза зоною проведення антитерористичної операції категорично забороняється, як виняток експлуатація таких транспортних засобів допускається в крайніх випадках виключно у складі колони під час слідування особового складу підрозділів СПОП з місця постійної дислокації до місця несення служби в зоні проведення антитерористичної операції, ротації особового складу підрозділі СПОП, для доставлення матеріально-технічних засобів необхідних для використання визначених службових завдань»; п. 19 «Забороняється використання транспортних засобів підрозділами служби поліції особливого призначення із закріпленими спеціальними номерними знаками поза зоною проведення антитерористичної операції за маршрутом, не зазначеним у дорожньому листі в районах проведення АТО».

Враховуючи зазначене вище, представник просить відмовити у задоволення позову, оскільки позивачем не було пред`явлено відповідних документів працівникам поліції в момент зупинки транспортного засобу.

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. Відповідно до ч.2 ст. 268 КАС України учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.
Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

19.06.2019 року ухвалою суду позовна заява позивача залишена без руху та запропоновано останньому усунути недоліки позовної заяви. 08.07.2019 року позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.
Ухвалою від 09.07.2019 року відкрито провадження у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора поліції 1 батальйону 3 роти УПП у Вінницькій області рядового поліції Марцішевського А.І. про визнання дій інспектора неправомірними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Із матеріалів справи вбачається, що 26.05.2019 року інспектором поліції 1 батальйону 3 роти УПП у Вінницькій області рядовим поліції Марцішевським А.І. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1179307, якою визнано винним ОСОБА_1 в тому, що він 26.05.2019 року на автомобільній дорогі М12, 398 км. керував транспортним засобом марки «Ford Transit» д.н.з. НОМЕР_1 при цьому не маючи при собі реєстраційного документу на транспортний засіб, чим порушив п. 2.1 б ПДР України, внаслідок чого останній скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.
Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень.
Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
Частиною другою та четвертою статті 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в тому числі ст. ст. 122, 126 КУпАП). У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Частиною 5 ст. 258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо порушення.
Аналогічне положення міститься і в підпунктах 1, 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.
Отже, у разі скоєння правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься відразу на місці вчинення правопорушення, що і було вчинено інспектором поліції 1 батальйону 3 роти УПП у Вінницькій області рядовим поліції Марцішевським А.І.

Відповідальність за частиною 1 статті 126 КУпАП настає за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), -тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Отже, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач керував транспортним засобом не маючи при собі реєстраційного документа на транспортний засіб, чим порушив п. 2.1 б ПДР України.

Згідно п. 2.4 а ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.
Пункт 2.1 ПДР України передбачає, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту технічний талон); в) у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків та (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв дозвіл, виданий уповноваженим органом МВС, а у разі встановлення проблискового маячка оранжевого кольору на великогабаритних та великовагових транспортних засобах дозвіл, виданий уповноваженим підрозділом Національної поліції; г) на маршрутних транспортних засобах схему маршруту та розклад руху; г) на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, документацію відповідно до вимог спеціальних правил; чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення) (редакція від 27.03.2019); у разі встановлення на транспортному засобі розпізнавального знака «Водій з інвалідністю» документ, що підтверджує інвалідність водія або пасажира (крім водіїв з явними ознаками інвалідності або водіїв, які перевозять пасажирів з явними ознаками інвалідності) (підпункт додано 11.07.2018).
Відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього руху визначено, що ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух"встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Згідно п. 1 Інструкції про тимчасовий порядок видачі та обліку спеціальних тимчасових номерних знаків зеленого кольору на транспортні засоби, які використовуються в зоні проведення антитерористичної операції підрозділами служби поліції особливого призначення, волонтерськими організаціями та збройними силамизатвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 46/3-982 від 16.05.2015 року вбачається, що ця Інструкція визначає порядок видачі та обліку спеціальних тимчасових номерних знаків зеленого кольору на транспортні засоби, які використовуються в зоні проведення антитерористичної операції підрозділами служби поліції особливого призначення, військовими добровольчих батальйонів та волонтерами на території України.
З п. 2 вищевказаної Інструкції вбачається, що вона розроблена відповідно до Закону України «Про дорожній рух», Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрі! України від 10 жовтня 2001 року № 1306, Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідний машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок: моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністри України від 07 вересня 1998 року № 1388, Положення про підрозділи міліції громадської безпеки особливого призначення, затвердженого наказом МВС України від 08.05.2014 №447, зареєстрованого в Міністерстві юстиції Україна 12.05.2014 за 3 490/25267.
Як вбачається з матеріалів справи, на транспортному засобі марки «Ford Transit» за номером кузова НОМЕР_3 закріплена тимчасова табличка зеленого кольору - КВ 0243.

Пункт 17 даної Інструкції передбачає, що використання транспортних засобів із закріпленими спеціальними номерними знаками допускається волонтерами та збройними силами (військкомати) виключно на території України для волонтерської діяльності та ремонту техніки із зони проведення антитерористичної операції.
Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 керував автомобілем на підставі листа-доручення командира військової частини польової пошти НОМЕР_2 ОСОБА_2 №1 від 21.12.2016 року з якого вбачається, що даним дорученням останній уповноважує військового капелана ОСОБА_1 керувати автомобілем марки «FORD TRANSIT» номер кузова НОМЕР_4 тимчасова табличка зеленого кольору № НОМЕР_1 , який є його власністю та використовується на всій території України і в зоні проведення АТО на безоплатній основі та представляти інтереси військової частини польова пошта НОМЕР_2 з питань подання заяв для оформлення документів даного автомобіля на отримання документів дозвільного характеру (або адміністративної послуги). Даний військовий капелан допомагає матеріальним забезпеченням військової частини і душпастирською опікою військовослужбовців і являється представником військового Синодуального управління військового духовенства.
Наведене свідчить про те, що ОСОБА_1 окрім духовенської діяльності займається волонтерською діяльністю, а тому відповідно до вищевказаних пунктів інструкції має право керувати даним транспортним засобом по всій території України виключно для волонтерської діяльності.

Пункт 13 даної Інструкції передбачає, що особи, які керують вказаними транспортними засобами, зобов`язані на вимогу працівників уповноважених підрозділів Національної поліції у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху пред`явити для перевірки виданий підрозділом СПОП дорожній лист чи лист-доручення, посвідчення водія та сприяти проведенню ними перевірки правомірності використання транспортних засобів з закріпленими спеціальними номерними знаками.
Пункт 24 вищевказаної Інструкції передбачає, що під час контролю правомірності використання транспортних засобів з закріпленими спеціальними номерними знаками посадовими особами уповноважених підрозділів Національної поліції у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху проводиться перевірка відповідності наявних на транспортному засобі спеціальних номерних знаків, даних особи, яка керує цим транспортним засобом, та зони використання (пункти призначення) записам у виданому підрозділом СПОП дорожньому листі, лист-доручення, а також у взаємодії з ДПОП перевіряється відповідність марки і моделі транспортного засобу та його номера кузова (шасі) відомостям у відповідних обліках ДПОП про закріплені та видані спеціальні номерні знаки на такі транспортні засоби.
Наведене свідчить про те, що вимога інспектора щодо надання реєстраційних документів на транспортний засіб суперечить вимогам даної інструкції, а тому підстав для притягнення позивача за не надання вищевказаних документів є безпідставним.
Твердження представника Департаменту патрульної поліції за довіреністю ОСОБА_3 з приводу того, що використання транспортного засобу із закріпленим спеціальним номерним знаком поза зоною проведення антитерористичної операції категорично забороняється, суд оцінює критично, оскільки пункт 18, 19 вищевказаної Інструкції дійсно встановлює дану заборону, однак визначає коло осіб на яких поширюється дана заборона, а саме на підрозділи служби поліції особливого призначення. Отже, даний пункт інструкції не поширюється на позивача, оскільки останній займається волонтерською діяльністю, а пункт 17 даної Інструкції дозволяє волонтерам та збройним силам використовувати транспортний засіб із закріпленими спеціальними номерними знаками на території України для волонтерської діяльності та ремонту техніки із зони проведення антитерористичної операції.
Твердження позивача про те, що зазначене в оскарженій постанові правопорушення не могло бути зафіксоване в автоматичному режимі, оскільки воно не передбачено переліком правопорушень визначених постановою КМУ від 10.11.2017 року № 833, а тому оскаржена постанова є незаконною, суд оцінює критично, оскільки дане правопорушення було зафіксовано не в автоматичному режимі про що чітко зазначено в оскарженій постанові.
Твердження позивача з приводу того, що відповідачем при накладенні стягнення не враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд оцінює критично, оскільки відповідно до вимог ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху дані обставини не враховуються.
Крім того, застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в КУпАП (Рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5-рп/2015).
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.
Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.
Відповідно до частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірність свого рішення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, а постанова скасуванню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Поряд з цим, положеннями частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на вищевикладене суд вважає за необхідне скасувати постанову серії ЕАВ № 1179307 від 26 травня 2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень за порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП, винесену інспектором поліції 1 батальйону 3 роти УПП у Вінницькій області рядовим поліції Марцішевським А.І. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищесказаного та керуючись ст. 7, ч. 1 ст. 126, ст. 247, 293 КУпАП ст.ст. 72, 77, 118-119,122, 243-244,246, 262, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до інспектора поліції 1 батальйону 3 роти УПП у Вінницькій області рядового поліції Марцішевського Андрія Ігоровича (місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Ботанічна, 24) про визнання дій інспектора неправомірними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задоволити.

Скасувати постанову серії ЕАВ №1179307 від 26.05.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у розмірі 425 гривень, винесену до інспектором поліції 1 батальйону 3 роти УПП у Вінницькій області рядового поліції Марцішевським Андрієм Ігоровичем та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя