Справа № 620/1331/19
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2019-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/1331/19 Суддя (судді) першої інстанції: Заяць О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Аліменка В.О., Земляної Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 липня 2019 року адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 . (надалі за текстом - «ФОП ОСОБА_1») звернувся до суду з позовом про скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області від 13.02.2019 № та № .

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що ним в установлений термін подано податкові декларації за червень, липень, серпень 2018 року на загальну суму 223 382,00 грн., які прийнято Чернігівським управлінням Головного управління ДФС у Чернігівській області, що свідчить про виконання узгоджених податкових зобов`язань по податку на додану вартість на спірний період та визнання Чернігівським управлінням Головного управління ДФС у Чернігівській області виконання вказаних зобов`язань. Крім того, позивач зазначає, що Податковим кодексом України передбачено лише єдиний випадок проведення контролюючим органом камеральної перевірки. Такий випадок встановлений п. 200.10 ст. 200 ПК України і передбачає проведення камеральної перевірки декларацій (розрахунків), в якій платник податку прийняв рішення про повернення сум бюджетного відшкодування, з метою перевірки контролюючим органом заявлених у ній даних, а також під час автоматичного бюджетного відшкодування. Будь-який інших підстав для проведення контролюючим органом камеральної перевірки Податковим кодексом України не передбачено, а тому проведення камеральних перевірок за наявності будь-яких інших підстав, не передбачених Податковим кодексом України - є незаконним, а відомості отримані за наслідками таких перевірок не можуть бути допустимими доказами порушення податкового законодавства.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 липня 2018 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомленні-рішення від 13.02.2019 № , прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у Чернігівській області. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомленні - рішення від 13.02.2019 року № , прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у Чернігівській області. Судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня) та судові витрати на правову допомогу у розмірі 12000,00грн. (дванадцять тисяч гривень) присуджено на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області.

В апеляційній скарзі Головне управління ДФС у Чернігівській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити не рішення про відмову у задоволенні позовних вимог повністю.

Зокрема, скаржник зазначає, що позивачем самостійно сплачено суму визначену в уточнюючому розрахунку на попередній електронний рахунок, у той час коли, слід було сплатити на новий поточний рахунок. Оскільки позивачем порушено строки виконання узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість, відповідачем прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1 наполягає на законності та обґрунтованості судового рішення.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 21.01.2019 р. посадовцем Головного управління ДФС у Чернігівській області проведено камеральну перевірку щодо порушення граничних термінів сплати узгоджених податкових зобов`язань по податку на додану вартість.

Результати перевірки оформлено актом №220/25-01-53-06-25/ від 21 січня 2019 року.

Згідно цьому акту позивачем допущено порушення п.31.1 ст.31, п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України, а саме порушено позивачем терміни сплати узгодженого податкового зобов`язання по податку на додану вартість.

Такий висновок обґрунтовано несвоєчасною сплатою ФОП ОСОБА_1 податкових зобов`язань по податку на додану вартість, узгоджених в поданих до контролюючого органу податкових деклараціях по ПДВ.

13 лютого 2019 року Головним управлінням ДФС у Чернігівській області прийнято податкові повідомлення-рішення № та № , якими позивача зобов`язано сплатити за порушення граничного терміну сплати узгоджених податкових зобов`язань по податку на додану вартість визначених п.31.1, п.203.2 ст. 203 та на підставі ст. 126 ПК України штраф у розмірі 10 % у сумі 8649,80 грн. та штраф у розмірі 20 % у сумі 24084,60 грн.

Згідно підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (надалі за текстом - «ПК України») грошове зобов`язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Підпункт 14.1.179 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначає податкове зобов`язання для цілей розділу V цього Кодексу як загальну суму податку на додану вартість, одержану (нараховану) платником податку в звітному (податковому) періоді.

Відповідно до пункту 31.1 статті 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Згідно пункту 36.1 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 50.1 статті 50 ПК України передбачено, що у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

За приписами пункту 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом статті 203 ПК України податкова декларація з податку на додану вартість подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку для подання податкової декларації.

За визначенням наданим у підпункті 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 126.1 статті 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачем подано до ГУ ДФС у Чернігівській області податкові декларації за червень, липень та серпень 2018 року, які були прийняті відповідачем. Крім того, в строки передбачені пунктом 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України виконано податкові зобов`язання, а саме перераховано кошти на електронний рахунок в СЕА ПДВ (315) № НОМЕР_1. Так, 07.06.2018, 30.07.2018, 05.07.2018, 06.07.2018, 09.07.2018, 11.07.2018 позивачем поповнено електронний рахунок в СЕА ПДВ (315) № НОМЕР_1 (рахунок відкрито 31.03.2017 року) на загальну суму 322166,77 грн., що підтверджуєтеся відповідними банківськими виписками №№ БВ-0000015, БВ-0000002, БВ-0000004, БВ-0000006, БВ-0000005, БВ-0000005 та зараховано зазначену суму грошових коштів.

Кошти на виконання узгоджених податкових зобов`язань по податку на додану вартість перераховувались до відкриття електронного рахунку № НОМЕР_2 (13.08.2018) на попередній рахунок - НОМЕР_1 в термін, передбачений законодавством.

За таких обставин, слід погодитись з висновком суду попередньої інстанції про те, що позивачем своєчасно та в повному обсязі виконано свій обов`язок по сплаті грошового зобов`язання з податку на додану вартість за червень, липень та серпень 2018 року, а тому у Головного управління ДФС у Чернігівській області були відсутні підстави для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень.

Разом з тим, стягуючи за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області на користь ФОП ОСОБА_1 . витрат на правову допомогу у розмірі 12000,00грн. судом першої інстанції не було взято до уваги наступне.

Частиною п`ятою ст. 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Так, на підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано до суду: договір про надання правової допомоги від 14.05.2019, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 527, квитанцію про сплату грошових коштів у розмірі 12000,00грн., протокол узгодження договірної ціни від 14.05.2019.

Як вбачається з протоколу узгодження договірної ціни, складання проекту позовної заяви, підготовка такої заяви відповідно до вимог законодавства для пред`явлення у суд коштує 1000 (одна тисяча) гривень. Участь АДВОКАТА в якості представника у судових засіданнях у справі про визнання протиправними та скасування рішень органу влади (фіскального органу) і захисту прав за позовом КЛІЄНТА коштує 11000 (одинадцять тисяч) гривень. При цьому до представництва входить виступ у судових засіданнях, складання і подання суду заяв та клопотань, представлення доказів тощо за увесь час розгляду судом відповідної справи з моменту пред`явлення позову КЛІЄНТА та прийняття судового рішення по суті спору у суді першої інстанції.

Водночас, ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 травня 2019 року відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

З наданих адвокатом послуг, в матеріалах справи наявна позовна заява та відповідь на відзив. Будь-яких інших послуг у суді першої інстанції адвокатом не надавалось.

Крім того, загальна сума позовних вимог (оскаржуваних податкових повідомлень-рішень) складає 32 734,40 грн.

Згідно частин 6, 7 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач в апеляційній скарзі неспівмірність витрат на оплату правничої допомоги адвоката у сумі 12 000,00 грн. доводив тим, що справа є незначної складності, судових засідань у даній справі не було та сума оскаржуваних повідомлень-рішень становить 32 734,40 грн.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області на користь ФОП ОСОБА_1 витрат на правову допомогу у розмірі 2 000,00грн.

У відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області задовольнити частково.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 липня 2019 року в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області (вул. Реміснича, буд. 11, м. Чернігів, 14000, ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний податковий номер облікової картки НОМЕР_3 ) 12000 (дванадцять тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу скасувати та ухвалити у цій частині нове судове рішення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області (вул. Реміснича, буд. 11, м. Чернігів, 14000, ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний податковий номер облікової картки НОМЕР_3 ) 2 000 (дві тисячі) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

В іншій частині рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.О.Аліменко

суддя Г.В.Земляна