Справа № 824/513/19-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2019-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2019 р. м. Чернівці Справа № 824/513/19-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лелюк О.П., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_1 , про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області звернулось до суду з позовом до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області про скасування постанови.

Позивач просить суд скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області про накладення штрафу від 19 квітня 2019 року №57618405.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що не погоджується із прийнятою відповідачем постановою про накладення штрафу від 19 квітня 2019 року №57618405 за невиконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 липня 2018 року по справі №824/438/18-а, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки 20 серпня 2018 року Головним управлінням на виконання даного рішення перераховано ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21 лютого 2018 року №103, виходячи із розрахунку 86 процентів від суми грошового забезпечення з 01 січня 2018 року.

Разом із цим, позивач посилаючись на Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» вказував, що виплата пенсій забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України. Забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом.

Зазначав, що Законом України «Про Державний бюджет України» видатки на проведення перерахунку пенсій особам, які отримують пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не були передбачені.

Вказував, що в бюджеті Пенсійного фонду України на 2018 рік передбачені бюджетні асигнування на виконання постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21 лютого 2018 року, а суми перерахованих пенсій для виплати за період з 01 січня 2018 року будуть забезпечені в порядку, визначеному постановою №103. На погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду закладено лише 50 млн. грн.

Позивач вважає, що державний виконавець при винесенні оскаржуваної постанови не врахував положення частини другої статті 63 Закону України "Про виконавче провадження", згідно якої підставою для накладення штрафу є невиконання рішення у встановлений державним виконавцем строк без поважних причин. На думку позивача, невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Ухвалою суду від 24 травня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; залучено до участі у даній справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_1 ; призначено розгляд справи на 03 червня 2019 року об 11 год. 00 хв. за правилами спрощеного позовного провадження із врахуванням особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, встановлених статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України; встановлено відповідачу строк для подання відзиву.

Відповідач, повідомлений належним чином про розгляд цієї справи судом, своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_1 подано до суду пояснення, в яких останній заперечував проти позову. Вказував, що посилання позивача на вимоги постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок погашення заборгованості пенсійних виплат за рішенням суду» від 22 серпня 2019 року №649 є таким, що не відповідає нормам Конституції України та рішенню Конституційного суду України.

Зазначав, що на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 липня 2018 року у справі №824/438/18-а, 05 вересня 2019 року позивачем на його картковий рахунок перераховано заборгованість у сумі 5817,60 грн. та пенсійну виплату за серпень 2018 року в сумі 5381,48 грн. Однак, в той же день з його карткового рахунка була списана сума 11193,75 грн., у зв`язку із не вірним нарахуванням пенсії.

Ухвалою суду від 03 червня 2019 року клопотання позивача про зупинення провадження у даній справі задоволено. Зупинено провадження у справі №824/513/19-а за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_1 , про скасування постанови до набрання законної сили судовим рішенням справі №824/436/19-а за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог стосовно предмету спору на стороні відповідача: Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області та ОСОБА_1 , про скасування постанови про накладення штрафу.

Ухвалою суду від 09 вересня 2019 року поновлено провадження у цій справі.

Згідно наявних у справі заяв від 03 червня 2019 року позивач та третя особа просили суд справу розглядати в порядку письмового провадження.

Від відповідача до суду жодних заяв не надходило.

Оскільки учасники справи були належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи, від позивача та третьої особи надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, а відповідач не повідомив про причини неявки в судове засідання, то враховуючи положення частини першої, пункту 1 частини третьої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, за відсутності підстав для відкладення розгляду справи, передбачених частиною другою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, зважаючи на положення частини дев`ятої статті 205, частини третьої статті 268 та частини четвертої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути дану справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 липня 2018 року у справі №824/438/18-а адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії за вислугу років, обчисленої із застосуванням 86 процентів відповідних сум грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області перерахувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. №103 "Про перерахунок пенсії особам, які звільненні з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" виходячи з розрахунку 86 процентів від суми грошового забезпечення з 01.01.2018 р. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (вул. Оренбурзька, 7-а, м. Чернівці, ) виплатити ОСОБА_1 різницю між фактично отримуваною в розмірі 70 процентів від суми грошового забезпечення та належним до виплати розміром пенсії у розмірі 86 процентів від суми грошового забезпечення сумою пенсії з 01.01.2018 р.

На виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 липня 2018 року у справі №824/438/18-а видано виконавчий лист про: зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій перерахувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. №103 "Про перерахунок пенсії особам, які звільненні з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" виходячи з розрахунку 86 процентів від суми грошового забезпечення з 01.01.2018 р.; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області виплатити ОСОБА_1 різницю між фактично отримуваною в розмірі 70 процентів від суми грошового забезпечення та належним до виплати розміром пенсії у розмірі 86 процентів від суми грошового забезпечення сумою пенсії з 01.01.2018 р.

На підставі заяви про відкриття виконавчого провадження від 06 листопада 2018 року про примусове виконання виконавчого листа №824/438/18-а, виданого 20 серпня 2018 року, 07 листопада 2018 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Саінчуком Є.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Листом №4781 від 07 листопада 2018 року відповідач повідомив Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про направлення для виконання та до відома вказаної вище постанови.

26 листопада 2018 року Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області звернулось до відповідача із листом №29939/06, в якому просило закінчити виконавче провадження №57618405 від 07 листопада 2018 року, згідно пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із фактичним виконанням рішення суду згідно з виконавчим документом.

19 квітня 2019 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Саінчуком Є.В. при примусовому виконані виконавчого листа №824/438/18-а, виданого 20 серпня 2018 року, прийнято постанову про накладення штрафу, згідно якої за повторне невиконання рішення суду у наданий державним виконавцем строк для самостійного виконання, на боржника - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області накладено штраф на користь держави у розмірі 10200,00 грн.

Листом №1398 від 19 квітня 2019 року відповідач повідомив Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про направлення для виконання та до відома вказаної вище постанови.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VІІІ (далі - Закон №1404-VІІІ ).

Статтею 1 Закону №1404-VІІІ визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VІІІ відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно частини першої статті 13 Закону №1404-VІІІ під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 18 Закону №1404 виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною четвертою статті 19 Закону №1404-VІІІ визначено, що сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Згідно пункту 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VІІІ виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 5 статті 26 Закону №1404-VІІІ передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до частини шостої статті 26 Закону №1404-VІІІ за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до частин першої та другої статті 63 Закону №1404-VІІІ за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно статті 75 Закону №1404-VІІІ у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З аналізу указаних норм вбачається, зокрема, що безумовною підставою для накладення штрафу є невиконання рішення суду без поважних причин у визначений строк, за умови, що судове рішення не виконане без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість, у тому числі і фінансову, виконати судове рішення, проте не зробив цього.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону №1404-VІІІ можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Як вбачається із матеріалів справи, 19 квітня 2019 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Саінчуком Є.В. прийнято постанову про накладення штрафу, згідно якої за повторне невиконання рішення суду у наданий державним виконавцем строк для самостійного виконання, на боржника - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області накладено штраф у розмірі 10200,00 грн.

Водночас, дослідженням матеріалів справи встановлено, що на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 липня 2018 року у справі №824/438/18-а, 20 серпня 2018 року ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії виходячи із розрахунку 86 % відповідних сум грошового забезпечення з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21 лютого 2018 року №103, про що свідчить протокол про перерахунок пенсії по пенсійній справі №ХЖ16763.

Крім того, як вбачається із доданого до матеріалів справи листа №29939/06 від 26 листопада 2018 року, позивач повідомляв відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області про здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 у розмірі 86 % відповідних сум грошового забезпечення, при якому розмір пенсії склав 5381,48 грн.

При цьому, щодо виплати різниці між розміром пенсії, визначеним відповідно до постанови суду і розміром пенсії, обчисленим без урахуванням постанови суду за період до набрання постанови законної сили (тобто з 01 січня 2018 року до дати набрання постанови законної сили), яка складає 5465,73 грн, позивач вказував, що дана сума буде виплачуватись ОСОБА_1 відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року №649.

Вказане свідчить про те, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 липня 2018 року у справі №824/438/18-а від здійснено перерахунок пенсії, однак виплату не проведено, у зв`язку із відсутністю коштів.

Підпунктом 4, 5 пункту 4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 22 грудня 2014 року №28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за №40/26485 визначено, що Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Згідно статті 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-XII виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Тобто, виплата пенсій здійснюються органом Пенсійного фонду виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

Відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Отже, фактичне та у повному обсязі виконання судового рішення позивачем можливе лише за наявності відповідних бюджетних асигнувань на відповідні цілі за рахунок коштів Державного бюджету України.

Як зазначалось вище, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Чернівецькій області не виконано рішення суду щодо виплати різниці між фактично отримуваною в розмірі 70 процентів від суми грошового забезпечення та належним до виплати розміром пенсії у розмірі 86 процентів від суми грошового забезпечення у сумі 5465,73 грн, у зв`язку із відсутністю коштів.

Такі підстави не виконання рішення суду, на думку суду, є поважними, оскільки грошові кошти у вигляді перерахованої пенсії, яка належить ОСОБА_1 , враховуючи положення зазначених вище норм, не є власністю позивача, не знаходяться на його рахунках. Фактичне, у повному обсязі виконання судового рішення, можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету.

Відтак, суд вважає, що невиконання судового рішення позивачем в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки боржник не мав фінансової можливості протягом встановленого державним виконавцем строку та в подальшому - до отримання фінансування, виконати судове рішення. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів. При цьому, поважними можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником, та які не залежали від його волевиявлення.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 24 січня 2018 по справі №405/3663/13-а, від 13 червня 2018 року по справі №757/29541/14-а.

Таким чином, прийнята відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області постанова про накладення штрафу від 19 квітня 2019 року ВП №57618405 є протиправною, а тому підлягає скасуванню.

Крім того, приймаючи рішення у даній справі, суд бере до уваги постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2019 року у справі №824/436/19-а, якою скасовано постанову відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області про накладення штрафу від 29 березня 2019 року ВП №57618405 в розмірі 5100,00 грн, яка передувала прийняттю оскаржуваної позивачем постанови про накладення штрафу від 19 квітня 2019 року №57618405 та фактично давала підстави органу державної виконавчої служби стверджувати про наявність "повторності" невиконання рішення суду у справі №824/438/18-а.

Відтак, оскільки постанова про накладення штрафу від 29 березня 2019 року ВП № 57618405 є незаконною та скасована судом, то твердження відповідача про наявність «повторності» не виконання рішення суду у справі №824/438/18-а є помилковими, а тому у відповідача були відсутні підстави для повторного накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області штрафу у ВП №57618405.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідачем не надано суду жодних доводів щодо законності прийняття оскаржуваної постанови.

З огляду на викладене, заявлений позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки під час розгляду даної справи не залучались свідки та не проводились експертизи, то відсутні підстави для стягнення з відповідача судових витрат.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_1 , про скасування постанови задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області про накладення штрафу від 19 квітня 2019 року №57618405.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09 вересня 2019 року.

Суддя Лелюк О.П.