Справа № 208/7145/16-а
Суддя: Похваліта С. М.
Дата ухвалення: 2019-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 208/7145/16-а
№ провадження 2-а/208/9/18
УХВАЛА

Іменем України

09 вересня 2019 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Похваліта С.М., розглянувши в порядку письмового провадження матеріали клопотання ОСОБА_1 про здійснення судового контролю за виконанням судового рішення по адміністративній справі № 208/7145/16 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Департамент з охорони здоров`я та соціальної політики Кам`янської міської ради, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

В провадженні Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області знаходилась адміністративна справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Департамент з охорони здоров`я та соціальної політики Кам`янської міської ради, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 серпня 2018 року позовні вимоги позивача задоволені частково, визнано протиправними дії Управління соціального захисту населення адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради щодо відмови у здійсненні та виплати ОСОБА_1 перерахунку допомоги одинокій матері, допомогу малозабезпеченій родині в розмірі менше прожиткового мінімуму з урахуванням положень ст.46 Конституції України за період з 08 листопада 2016 року по 01 липня 2017 рік, а також з 01 липня 2017 року; зобов`язати Управління соціального захисту населення адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради здійснити перерахунок ОСОБА_1 нарахованої допомоги одинокій матері, допомоги малозабезпеченій родині, з урахуванням положень ст.46 Конституції України, враховуючи розмір прожиткового мінімуму, встановленого законом, та зобов`язати виплатити недоплачені суми вказаних соціальних виплат за період 08 листопада 2016 рік по 03 серпня 2018 року та проводити виплату вказаної допомоги з урахуванням положень ст.46 Конституції України; визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради щодо припинення призначеної субсидії ОСОБА_1 з 01 листопада 2017 року та зобов`язати Управління соціального захисту населення адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради поновити ОСОБА_1 призначеної житлової субсидії з часу припинення, тобто з 01 листопада 2017 року, та здійснити її перерахунок.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2019 року рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 серпня 2018 року змінено в частині відмови в задоволені позовних вимог про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії за період з 2009 року по 2015 рік, які залишені без розгляду, в іншій частині рішення суду залишено без змін.

До адреси суду 14 червня 2019 року та 03 вересня 2019 року від ОСОБА_1 надійшло клопотання про здійснення судового контролю за виконанням судового рішення від 03 серпня 2018 року по вказаній справі, у якому вона також просить суд зобов`язати подати звіт про виконання рішення, за наслідками звіту накласти штраф на керівника суб`єкта владних повноважень; половину суми штрафу стягнути на користь позивача, половину до Державного бюджету України.

Частиною 3 статті 166 КАС України передбачено, що заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Згідно із п.10 ч.1 ст.4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

На підставі викладених норм процесуального законодавства, суд вважає за можливе провести розгляд клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в порядку письмового провадження.

Дослідивши та проаналізувавши подане клопотання, суд зазначає наступне.

Обґрунтовуючи необхідність встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 03 серпня 2018 р. по справі № 208/7245/16а, ОСОБА_1 посилається на те, що відповідачем не розпочате виконання судового рішення.

У відповідності до приписів ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно з ч.ч.2-3 ст.382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України. Суд зазначає, що інститут судового контролю за виконанням судового рішення спрямований на забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За приписами ч.ч.1-2 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з ч.4 ст.372 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

З огляду на вищенаведені норми законодавства, рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.

Разом з цим, позивач в клопотанні не навів обставин та не надав доказів, які б свідчили про те, що відповідач ухиляється від виконання судового рішення.

Згідно ч.1 ст.372 КАС України, у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення.

З викладеного слідує, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах встановлюється судом саме при вирішенні справи по суті, а відтак, висновки стосовно наявності або відсутності підстав для встановлення такого контролю зазначаються безпосередньо у рішенні суду за результатами розгляду позову.

У подальшому питання виконання рішення суду підлягають розгляду та вирішенню у порядку ст. 383 КАС України.

Таким чином, викладені у тексті рішення суду мотиви не дають підстав для висновку про необхідність обтяження суб`єкта владних повноважень обов`язком подати звіт чи сплатити штраф у порядку ч.1 ст.382 КАС України.

Враховуючи, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду, а також враховуючи положення КАС України щодо обов`язковості судових рішень, суд не вбачає підстав для встановлення контролю за виконанням рішення шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання.

Відтак, суд відмовляє ОСОБА_1 в задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Керуючись ст. ст. 241, 248, 382 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про здійснення судового контролю за виконанням судового рішення по адміністративній справі № 208/7145/16 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Департамент з охорони здоров`я та соціальної політики Кам`янської міської ради, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Суддя Похваліта С. М.