Справа № 580/1716/19
Суддя: Л.В. Трофімова
Дата ухвалення: 2019-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 року справа № 580/1716/19

12 годин 30 хвилин м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: судді - Трофімової Л.В., за участі секретаря - Безпалого А.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 580/1716/19

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) [позивач - не прибув]

до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000, ідентифікаційний код юридичної особи в ) [представник відповідача - не прибув]

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, прийняв рішення.

29.05.2019 ОСОБА_1 , звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ПФУ у Черкаській області, просить:

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії, як учасника ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, який під час призову на спеціальні збори виконував військовий обов`язок по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській AЕC та внаслідок чого став особою з інвалідністю у відповідності до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , який під час проходження спеціальних військових зборів по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській AЕC став особою з інвалідністю з 02.05.2019 відповідності до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року з урахуванням раніше проведених виплат;

- відповідно до пункту 1 частини 1 статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України, допустити рішення суду до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць.

Ухвалою від 29.05.2019 відкрито спрощене провадження у справі, призначено судове засідання на 11.06.2019. Ухвалою від 11.06.2019 оголошено перерву до 18.06.2019. Ухвалою від 18.06.2019 оголошено перерву до 25.06.2019. Ухвалою від 25.06.2019 оголошено перерву до 10.07.2019. Ухвалою від 10.07.2019 зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у справі № 826/14077/18 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії. Ухвалою від 10.09.2019 поновлено провадження у справі, судове засідання призначено на 10.09.2019.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач 02.05.2019 звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії згідно частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 №1-р(ІІ)/2019. Листом від 13.05.2019 № 7/Я-10 відповідач відмовив у перерахунку призначеної пенсії з огляду на те, що у період ліквідації аварії позивач не проходив дійсну строкову службу, рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 №1-р(ІІ)/2019 не містить порядку його виконання, до пункту 9-1 Порядку 1210 не внесено змін, тому відсутні підстави для проведення перерахунку пенсії згідно частини 3 статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII (далі - Закон № 796). На думку позивача, зазначена відмова є неправомірною та суперечить чинному законодавству з огляду на його статус військовослужбовця і загальне право осіб на соціальне забезпечення. У обґрунтування своєї позиції позивач зазначає, що оскільки він брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та внаслідок цього отримав інвалідність, то пенсія має бути обчислена та виплачена відповідно до частини 3 статті 59 Закону № 796. Позивач у судове засідання не прибув, причин неявки суду не повідомив, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином (а.с.251).

Відповідач позов не визнав, 11.06.2019 представник відповідача подав до суду відзив на позов (а.с.29-35), відповідно до якого зазначив, що позивач у період ліквідації аварії не проходив дійсну строкову службу, тому не відповідає всім критеріям, наявність яких обумовлює право на перерахунок пенсії за частиною 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та пункту 9-1 Порядку 1210. Відповідач у зв`язку із дотриманням вимог законодавства, позиції Верховного Суду у постанові від 11.12.2018 у справі № 822/1346/18 просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. У відзиві зазначено, що рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 №1-р(ІІ)/2019 не змінило статусу позивача, як військовозобов`язаного, а стаття 59 Закону № 796-ХІІ і надалі регулює призначення пенсії виключно військовослужбовцям (а.с.27-33). 08.07.2019 відповідачем подано пояснення, де зазначено, що Кабінетом Міністрів України 26.06.2019 прийнято постанову №543 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» (далі - Постанова № 543), якою зокрема викладено у новій редакції абзац 1 пункт 9-1 Порядку №1210 - передбачено, що за бажанням військовослужбовців, зокрема військовозобов`язаних, призваних на військові збори, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження військової служби (військових зборів) і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія з інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом па 1 січня відповідного року. Постанова №543 набрала чинності з 01.07.2019, тому відповідач, відмовляючи у перерахунку пенсії до 01.07.2019 (на час звернення позивача з заявою), діяв правомірно.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, 10.10.2019 подав клопотання про відкладення розгляду справи. Суд зазначає, що представником відповідача не надано доказів поважності причин неможливості явки у судове засідання 10.10.2019, у зв`язку з чим справу вирішено за наявними матеріалами.

Згідно частини 4 статті 129 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі під час розгляду справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем аргументи щодо обставин справи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно частини 3 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, що має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Конституцією України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Судом встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії (а.с.13). 02.05.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії згідно частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 №1-р(ІІ)/2019. Листом від 13.05.2019 № 7/Я-10 відповідач відмовив у перерахунку призначеної пенсії з огляду на те, що у період ліквідації аварії позивач не проходив дійсну строкову службу, рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 №1-р(ІІ)/2019 не містить порядку його виконання, до пункту 9-1 Порядку 1210 не внесено змін, тому відсутні підстави для проведення перерахунку пенсії згідно частини 3 статті 59 Закону № 796 (а.с.19). Не погодившись із зазначеною відмовою, позивач звернувся до суду з даним позовом. Предметом доказування у даній справі є наявність/відсутність у відповідача обов`язку на обчислення пенсії з 5-кратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом станом на 1 січня відповідного року з 02.05.2019. Надаючи оцінку доводам позивача і відповідача, суд зазначає про таке.

Частиною 1 статті 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-VІ повноваження щодо призначення та виплати пенсій покладено на Пенсійний фонд України. Згідно з пунктом 1 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2 головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головне управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України. Повноваження щодо призначення та перерахунку пенсії позивача належать до компетенції відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області.

Відповідно до статті 1 Закону № 796 встановлено мету та основні завдання цього Закону, а саме, що він спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру. Тобто, метою Закону є захист громадян, які постраждали внаслідок: - Чорнобильської катастрофи; - інших ядерних аварій та випробувань; - військових навчань із застосуванням ядерної зброї. Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи затверджено постановою КМУ від 23.11.2011 № 1210 (далі - Порядок 1210).

Надаючи оцінку доводам учасників справи, суд враховує таке. Згідно Конституції України громадяни мають право на соціальний захист (частини 1 статті 46), виключно законами України визначаються, зокрема основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення (пункту 6 статті 92). Військовослужбовцям пенсії з інвалідності, а членам їх сімей пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи за їх бажанням можуть призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством України для осіб, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків) або відповідно до статті 54 Закону № 796. Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, пенсія з інвалідності обчислюється відповідно до Закону № 796.

Судом встановлено, що позивач належить до першої категорії осіб учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується посвідченням від 03.05.2019 серії НОМЕР_2 (а.с.13). Згідно довідки від серії МСЕ № 001322 (а.с.18) та посвідчення від 23.02.1996 № 465204 ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 3 групи, захворювання пов`язане з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.14).

Відповідно до розпорядження відповідача від 17.04.2019 позивач отримував пенсію 3627,98 грн, у т.ч.: підвищення інвалідам війни 3 групи у сумі 469,20 грн., додаткову пенсію особам з інвалідністю 3 групи у сумі 284,70 грн (а.с.192).

Згідно рішення відповідача про перерахунок пенсії від 02.07.2019 позивач отримує пенсію у сумі 6686,60 грн, призначену з 01.07.2019, обчислену з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2019 (а.с.239-240).

Відповідно до пункту 1 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за №40/26485, головні управління Пенсійного фонду України в областях є територіальними органами Пенсійного фонду України. Повноваження щодо призначення та перерахунку пенсії позивача належить до компетенції відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області.

Перевіряючи дії відповідача про відмову у перерахунку пенсії позивача за частиною 3 статті 59 Закону № 796 на відповідність критеріям частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає про таке.

Порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначено розділом VIII Закону № 796. Статтею 59 зазначеного Закону урегульовано порядок призначення пенсії військовослужбовцям, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до довідки від 11.12.2017 № 3822 (а.с.12), довідки від 08.12.1998 № 51/1/9539 (а.с.16) ОСОБА_1 з 13.05.1987 до 01.07.1987 брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

За даними військового квитка НОМЕР_3 позивач проходив військову службу з 20.11.1966 до 30.06.1969 (а.с.63).

Відповідно до висновку спец. ЛКК від 18.09.1991 № 207 (а.с.15)захворювання ОСОБА_1 пов`язане з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків на ЧАЕС (а.с.15).

Згідно частини 6 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII визначено види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу.

Судом встановлено, що на момент участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС позивач не проходив дійсну строкову службу в армії.

Відповідно до частини 1 статті 49 Закону № 796 пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Позивачу було призначено пенсію з інвалідності як ліквідатору наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії, особі з інвалідністю третьої групи.

Суд зазначає, що частина 3 статті 59 Закону №796 передбачала, що її дія (право на обчислення пенсії по інвалідності за особливою процедурою) поширювалась на осіб, які відповідають наступним критеріям: 1) особа брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, або 2) особа брала участь у ліквідації наслідків інших ядерних аварій та випробувань, або 3) особа брала участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї. Таке право виникає у зазначених осіб лише за наявності у сукупності трьох умов: 1) особа має статус особи з інвалідністю; 2) особа отримала статус особи з інвалідністю виключно внаслідок участі у ліквідації відповідних наслідків та у військових навчаннях; 3) особа брала участь у ліквідації відповідних наслідків та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби.

Верховний Суд у рішенні від 11.12.2018 у справі №822/1346/18 (ЄДРСР 78528310) зазначив, що враховуючи те, що позивач брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не під час проходження дійсної строкової служби, тому колегія суддів погодилась з висновками, що позивач не має права на перерахунок пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

У Постанові Верховного Суду від 17.07.2019 у справі № 826/14077/18 (ЄДРСР 83104476) зазначено, що Конституційний Суд України у пункті 2 резолютивної частини рішення від 25 квітня 2019 року № 1-р(II)/2019 визнав неконституційним та таким, що втрачає чинність словосполучення «дійсної строкової», що міститься в положеннях частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», саме з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 25.04.2019, тому до правовідносин, які виникли до цієї дати, варто застосовувати редакцію статті, що була чинною до визнання її неконституційною.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Згідно частини 5 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Рішенням Конституційного Суду України від 25.04.2019 №1-р(ІІ)/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення «дійсної строкової», що міститься у положеннях частини 3 статті 59 Закону №796-ХІІ зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюється лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю. Словосполучення «дійсної строкової», що міститься в положеннях частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-ХІІ зі змінами, визнане неконституційними, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Статтею 152 Конституції України встановлено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Враховуючи Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 №1-р(ІІ)/2019 частина 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щодо призначення пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати поширюється на позивача з 25.04.2019.

Відповідач, відмовляючи 13.05.2019 (після прийняття рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 №1-р(ІІ)/2019) позивачу у здійсненні перерахунку пенсії, виходячи із п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, з посиланням на ту обставину, що позивач не брав участь в роботах з ліквідації наслідків аварії на час проходження дійсної строкової служби діяв з порушенням критеріїв частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України. Посилання відповідача, що станом на час відмови у задоволенні заяви Постанова № 543 не була чинна суд не бере до уваги, оскільки таке право передбачалось Законом № 796 з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 №1-р(ІІ)/2019.

Частиною 4 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058) визначено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною 1 статті 35, частиною 2 статті 38, частиною 3 статті 42 і частиною 5 статті 48 цього Закону, провадиться у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Оскільки позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії до 15.05.2019, пенсія позивача належить перерахунку з 01.05.2019.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідач прийняв рішення про перерахунок пенсії позивача з 01.07.2019 (а.с.235-236), проте доказів здійснення перерахунку і виплати пенсії позивача з 01.05.2019 суду не надано, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що для належного захисту прав позивача пенсія ОСОБА_1 належить перерахунку з 01.05.2019 до 30.06.2019 включно.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Згідно частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. З огляду на те, що позов особи, звільненої від сплати судового збору відповідно до пункту 10 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» задоволено, а доказів понесення інших судових витрат не надано, відсутні підстави для вирішення питання розподілу судових витрат згідно статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 2, 6-16, 19, 73-78, 90, 118, 139, 242-245, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії, як учаснику ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000, ) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) відповідно до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року з урахування раніше проведених виплат з 01.05.2019 до 30.06.2019 включно.

У частині присудження виплати пенсії ОСОБА_1 у межах суми стягнення за один місяць рішення суду допустити до негайного виконання.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 [ АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ];

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області [вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000, ідентифікаційний код юридичної особи в ].

Повне судове рішення складено 10.09.2019.

Суддя Л.В. Трофімова