Справа № 220/2187/19
Суддя: Дурач О. А.
Дата ухвалення: 2019-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер справи 220/2187/19
Номер провадження № 2-а/220/13/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2019 року смт.Велика Новосілка Донецької області

Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Дурач О.А.

з участю секретаря судового засідання Григораш В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Велика Новосілка Донецької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до Гуляйпільського відділу поліції Пологівського відділу поліції ГУНП у Запорізькій області (70200, Запорізька область, м. Гуляйполе, вул.. 9 Січня (Велика), 11) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в:

27.08.2019 р. позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом в якому просив скасувати постанову ДПО18 № 062039 від 09.08.2019 р. про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за ч. 1 ст. 126 КпАП України; провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КпАП України закрити.

В обґрунтування поданого позову посилається на те, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДПО18№ 062039 складеної інспектором СРПП Гуляйпільського відділу поліції Косяченко Д.О., на нього накладено адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КпАП України у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Коли позивач, на вимогу інспектора, зупинив автомобіль, відстебнув ремінь безпеки, вийшов з автомобіля, інспектором було пояснено, що причиною зупинки транспортного засобу є перевірка документів. Під час ознайомлення з документами, інспектор сказав, що поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності недійсний та склав постанову серії ДПО18 № 062309 від 09.08.2019 р. Позивач вважає, що зупинка була безпідставна, оскільки правил дорожнього руху він не порушував, він був пристебнутий ременем безпеки, а під час руху інспектор фізично не міг бачити, чи був пристебнутий ременем безпеки, жодних доказів того, що позивач вчинив правопорушення, передбачене п. 2.3 ПДР України, в постанові не зазначено. Вважає, що страховий поліс є дійсним. Зазначає, що копію постанови отримав поштою 16.08.2019 р.

Сторони в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у тому числі відповідач через офіційну електронну адресу, враховуючи стислі строки розгляду даної категорії справи. Позивач надав письмову заяву, у якій просив справу розглядати без його участі, позовну вимоги підтримує, відповідач жодних заяв, заперечень за позовом не надав. Суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін, враховуючи їх належне повідомлення про час та місце розгляду справи та заяву позивача, на підставі наявних матеріалів справи, оскільки вони містять достатньо даних про права та взаємовідносини сторін на теперішній час.

У даній справі заходи забезпечення доказів та забезпечення позову судом не застосовувалися.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним доказам в цілому (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу ( групи доказів).

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Судом встановлено, що постановою інспектора СРПП Гуляйпільського ВП Косяченко Д.О. від 09.08.2019 р. у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 062309, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 09.08.2019 року о 15:10 год. у м. Гуляйполе, вул.. Донецька, керував автомобілем марки «ВАЗ 221213», номерний знак НОМЕР_1 , обладнаним засобом безпеки, був не пристебнутий ременем безпеки, та не мав поліса обов`язкового страхування та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП (а.с. 9). Суд звертає увагу, що у даній постанові взагалі відсутні пункти (пункт) Правил дорожнього руху України, які позивач порушив, відсутній підпис позивача або позначки про відмову позивача від підпису у постанові, відсутні дані, про направлення постанови поштою; відеофіксація порушення не здійснювалась, свідки відсутні (не зазначені). З даної постанови можна зробити висновок, що позивачу, у тому числі, інкримінувалась відсутність поліса обов`язкового страхування, жодні позначки про недійсність полісу, як зазначено у адміністративному позові, відсутні.

Згідно даних, зазначених МТСБУ, поліс № АМ9935639 станом на 09.08.2019 р. діючий. Даний поліс видано на транспортний засіб державний номер НОМЕР_3 , модель автомобіля ВАЗ 21213 (а.с. 10).

Як вбачається з поліса № АМ/ 9935639, строк дії поліса складає з 13.04.2019 р. по 12.04.2020 р. включно; страхувальник ОСОБА_1 , транспортний засіб «ВАЗ 21213», номерний знак НОМЕР_3 (даний номер взято в дужки), дописано НОМЕР_1 . Після дописки підпис ОСОБА_1 (а.с. 11). Суд звертає увагу на неприпустимість будь-яких дописок у полісі обов`язкового страхування, який за своєю правовою природою є цивільно-правовим договором, а тому, враховуючи дані МТСБУ (а.с. 10), вважає, що поліс видано на ім`я позивача, але на керування транспортним засобом марки «ВАЗ 21213», номерний знак НОМЕР_3 .

Згідно поштового штампу, конверт з постановою про адміністративне правопорушення відправлено позивачу 12.08.2019 р., на конверті міститься позначка позивача, що він отримав лист 16.08.2019 р., але доказів зворотнього суду не надано, а тому суд вважає,що саме ця дата є датою отримання Постанови позивачем. Дану скаргу позивачем відправлено на адресу суду 26.08.2019 р., що вбачається з поштового штампу на конверті (а.с. 13). Отже, позивачем не пропущено строк звернення до суду з даним позовом.

Як передбачено ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закон): забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (п. 1.7); страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору (п. 1.8).

Стаття 17 даного Закону регламентує, що поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є документом, технічний опис, зразки, порядок замовлення, організації постачання якого затверджуються Уповноваженим органом за поданням МТСБУ (п. 17.2).

Статтею 201 Закону передбачено, що чинність договору страхування у разі зміни власника забезпеченого транспортного засобу . У разі зміни власника забезпеченого транспортного засобу договір страхування зберігає чинність до закінчення строку його дії (п. 20-1.1)

Згідно ст.. 21 Закону п. 21.1. з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування; п. 21.3 передбачає, що при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу. , відповідно до п. 21.4. у разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року N 1306 "Про правила дорожнього руху" (далі - ПДР України, Правила).

Пунктом 1.3 ПДР України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 2.1 "г" ПДР України встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно п. 2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Відповідно до ч.1 ст.126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, фактично позивач не має полісу страхування транспортного засобу, державний номер НОМЕР_1 , хоча повинен його мати.

Проте, судом встановлено істотні порушення самої процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення, визначені вище. Дані порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини позивача в його вчиненні.

Так, незазначення пункту Правил дорожнього руху України, порушення якого інкримінується позивачу, взагалі унеможливлює визначення об`єктивної сторони правопорушення. Відсутність даних про відмову позивача від підписання постанови про адміністративне правопорушення та роз`яснення прав, передбачених ст.. 268 КпАП України, у тому числі й права на захист, також викликає сумнів у правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення щодо позивача.

.

Оскільки, на думку відповідача, позивач порушив ПДР України то поліцейський відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону України "Про національну поліцію" та п. 2.4 ПДР України мав би підстави вимагати у водія пред`явити документи передбачені п. 2.1 ПДР України.

Проте, у постанові фактично не зазначені підстави зупинки транспортного засобу позивача, а посилання у постанові на те, що позивач не був пристебнутий ременем безпеки, жодним чином не обумовлено правовими нормами, відсутні дані про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за дане правопорушення, яке пред`являлось позивачу перед прийняттям оскаржуваної постанови.

Отже, відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем ПДР України. Вимога посадової особи відповідача до позивача про пред`явлення документів в т. ч. поліса обов`язкового страхування власника транспортного засобу є неправомірною. Відсутні належні та допустимі докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Таким чином, наявні підстави для скасування постанови серії ДПО18 № 062039 від 09 серпня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а, отже, адміністративний позов слід задовольнити у повному обсязі.

Згідно ч. 4 ст.288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Судові витрати слід компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 271, 286 КАС України, суд, -

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до Гуляйпільського відділу поліції Пологівського відділу поліції ГУНП у Запорізькій області (70200, Запорізька область, м. Гуляйполе, вул.. 9 Січня (Велика), 11) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити у повному обсязі.

Скасувати постанову ДПО18 № 062039 від 09.08.2019 р. про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за ч. 1 ст. 126 КпАП України.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , за ч. 1 ст. 126 КпАП України закрити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Великоновосілківський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.А. Дурач