Справа № 753/9578/19
Суддя: Мицик Ю. С.
Дата ухвалення: 2019-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9578/19
провадження № 2-а/753/349/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2019 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Мицик Ю.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Херсонській області Арещенка Дмитра Олеговича про скасування постанови,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду із позовом посилаючись на те, що 01.05.2019 інспектором Управління патрульної поліції в Херсонській області Арещенком Дмитром Олеговичем було винесено постанову про вчинення нею, адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, ( серія ЕАВ № 1114398) та притягнуто її до адміністративної відповідальності за вчинення зазначеного адміністративного правопорушення у виді штрафу в розмірі 255 грн. Вказану постанову позивач вважає незаконною, оскільки швидкість руху вона не перевищувала, докази вчинення нею адміністративного правопорушення відсутні, а розгляд справи про адміністративне правопорушення взагалі не відбувався. Зокрема, позивач вказує на те, що після зупинки транспортного засобу інспектором поліції було їй повідомлено, що зафіксовано перевищення швидкості більш ніж на 20 км/год. Однак інспектор поліції на її прохання, не повідомив ні швидкості руху її транспортного засобу, ні інформації про прилад, яким вимірювалася вказана швидкість. На її запитання щодо фіксації даного правопорушення, інспектор відмовився надавати запис фіксації, не було його долучено і до постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Зазначає, що докази вчинення нею адміністративного правопорушення відсутні, що підтверджується тим, що оскаржувана постанова не містить жодних даних, щодо технічного засобу, яким здійснювалося фіксація правопорушення (порушення швидкості руху). Просила суд визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАВ № 1114398 від 01.05.2019 про притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 255 грн. відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 30.05.2019 було відкрито провадження у справі та призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

05.07.2019 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано, що вимоги позивача необґрунтовані належними доказами, а постанова серії ЕАВ № 1114398 від 01.05.2019 складена у відповідності до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395. Дана обставина була зафіксована лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів ТruСAM LTI 20/20 № ТС 000721. Правопорушення зафіксоване не в автоматичному режимі, фото та відеоматеріали, відзняті лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів ТruСAM LTI 20/20 № ТС 000721 підтверджують наявність в діяннях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Законність використання лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів підтверджується експертним висновком НДЦ «ТЕЗІС» НТУУ «КПІ» механізми технічного захисту інформації лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів ТruСAM LTI 20/20 № ТС 000721 відповідає вимогам нормативних документів системи технічного захисту інформації в Україні та свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/13713 від 21.12.2019. На підставі викладеного відповідач просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь - яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч. 5, 8 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Згідно з ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Судом встановлено, що 01.05.2019 постановою інспектора Управління патрульної поліції в Херсонській області Арещенком Д.О. було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, серії ЕАВ № 1114398 у виді штрафу в розмірі 255 грн.

В постанові вказано, що ОСОБА_1 , 01.05.2019 о 10 год. 10 хв. 19 сек. рухаючись в с. Чорнобаївка по вул. Херсонська, 2А, керуючи автомобілем марки «MITSUBISHI ASH», д.н.з. НОМЕР_2 перевищила встановлені обмеження руху більше як на 20 км/год., чим порушила п. 12.4 ПДР - Порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год).

Частиною 1 ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

КУпАП регламентує порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Згідно статті 279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Із ст. 279 КУпАП кореспондується Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі по тексту - Інструкція).

Згідно п. 9 розділу ІІІ Інструкції розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Таким чином, у разі коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а стягнення накладається на місті, розгляд повинен проводитися за порядком вказаним у ст. 279 КУпАП та інструкції, за виключенням оголошення протоколу про адміністративне правопорушення. При цьому, суд наголошує, що постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи ч. 3 ст. 258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 Кодексу).

Згідно із ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Згідно доводів викладених у позові ОСОБА_1 , розгляд справи про адміністративне правопорушення не відбувався.

Відповідно до ч.ч.1,2,5ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач не надав жодного доказу, який би спростовував доводи позовної заяви, щодо відсутності розгляду справи.

Крім того, відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Відповідно до ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по-батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по-батькові (за наявності)), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Верховним судом у постанові від 24 січня 2019 року (справа № 428/2769/17) викладена правова позиція, відповідно до якої зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтею 283 КУпАП. У ній зокрема необхідно зазначити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, наданий відповідачем відеофайл не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Із оскаржуваної постанови вбачається, що у ній не зазначено технічний засіб, яким здійснювалася фіксація порушення швидкісного режиму.

Відтак, постанова та надані суду матеріали не містять доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Крім того, до матеріалів справи не додано відеофіксації розгляду даної адміністративної справи та підтвердження того, що саме позивач в той час керувала транспортним засобом.

Посилання у відзиві на право працівника патрульної поліції накладати стягнення на місті позивачем не заперечується, а вказується на відсутність розгляду справи. В той же час відповідач не надав жодного доказу, що розгляд справи відбувався.

Доводи викладені в запереченнях щодо правомірності застосування лазерного вимірювача швидкості TruCam 000721 також суд не може взяти до уваги, оскільки в постанові про накладення адміністративного стягнення не зазначено технічний засіб, яким проводилося вимірювання швидкості руху.

Крім цього, як встановлено судом, об`єктивних доказів, свідчень або інших відомостей, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення позивачем п. 12.4 Правил дорожнього руху відповідачем зібрано не було, а наданий відеозапис не підтверджує факт порушення позивачем ПДР України, та не може вважатися належним доказом у зв`язку із тим, що оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не містить посилання на відеозапис, який досліджувався при винесенні оскаржуваної постанови.

Відтак, вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не підтверджується жодним допустимим доказом, окрім оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, згідно якої усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.

За умовами ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 р. № 3477-ГУ, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права, а отже правовідносини, які охоплюються сферою дії Конвенції, мають врегульовуватися з урахуванням не лише національного законодавства, але й Конвенції та практики ЄСПЛ.

Враховуючи практику ЄСПЛ, яка висловлена у рішеннях « Надточій проти України», «Остюрн проти ФРН», «Енгель та інші проти Нідерландів», «Равнсборг проти Швеції», «Путц проти Австрії», гарантії прав людини, передбачені Конвенцією, щодо кримінального провадження, розповсюджуються у тому числі і на інше публічне переслідування особи, якщо таке переслідування можливо визначити карно-кримінально правовим та національним правом: колом адресатів та правовими наслідками для адресатів. Тобто гарантії передбачені ст. 4 Протоколу №7, стосуються не лише кримінального провадження у розумінні законодавства України, а й будь-якого публічного переслідування, яке здійснюється Державою.

Європейський суд з прав людини, ухвалюючи рішення у справах «Шенк проти Швейцарії» від 12.07.1988 року, «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, «Яллог проти Німеччини» від 11.07.2006 року, «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року, зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією.

Таким чином, в ході судового розгляду суд дійшов висновку, що прийняте інспектором патрульної поліції рішення не можна визнати таким, що прийняте відповідно до норм законодавства.

За вказаних обставин, позов підлягає задоволенню, а саме: слід визнати протиправною і скасувати постанову серія ЕАВ № 1114398 від 01.05.2019 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 5, 8, 14, 22, 72-79, 211, 220, 241-246, 250, 271, 286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАВ № 1114398 від 01.05.2019 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно ОСОБА_1 за ч.1, ст. 122 КУпАП в розмірі 255 грн., а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: