Справа № 440/516/19
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2019-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/516/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Сич С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання - Солтис О.О.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - Дудника В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Полтавської митниці ДФС про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

11 лютого 2019 року ОСОБА_1 /надалі - позивач, ОСОБА_1 / звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Полтавської митниці ДФС України /надалі - відповідач/, з урахуванням уточненої позовної заяви /а.с. 167-175/, про скасування рішення Полтавської митниці ДФС України щодо коригування митної вартості товару від 22.12.2018 №UA806020/2018/000076/2.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 22.12.2018 під час митного оформлення товару - легкового автомобіля марки AUDI, модель А4 AVANT - 1 шт., відповідачем прийнято рішення від 22.12.2018 №UA806020/2018/000076/2 про коригування митної вартості вказаного товару, незважаючи на те, що під час митного оформлення відповідачу надавалися всі документи, які підтверджують митну вартість товару 11756,30 EUR. Вказує, що відповідач послався на те, що в рахунку-фактурі №VR0057312 від 12.12.2018 міститься посилання на договір купівлі-продажу №VАR0048520 від 11.12.2018, який до митного оформлення не поданий, хоча це договір був поданий до митного органу, про що наявний штамп про прийняття його митницею. Відтак, вважає, що підлягав застосуванню основний метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту), а не резервний, що був застосований відповідачем.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2019 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11 березня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/516/19, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, витребувано докази.

27 березня 2019 року до суду надійшов відзив Полтавської митниці ДФС України на позовну заяву /а.с. 68- 78/, у якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, посилаючись на те, що під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів за митною декларацією №UA806020/2018/214981 відповідачем проведено коригування митної вартості товару відповідно до положень статті 55 Митного кодексу України у зв`язку з тим, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару, зокрема, виявлено розбіжності у документах, що підтверджують митну вартість: до митного оформлення позивачем не надано договору купівлі-продажу, на який було наявне посилання у рахунку-фактурі, та вартість аналогічного транспортного засобу з врахуванням його комплектності та пробігу згідно електронного каталогу SchwackeNet становить 16450 Євро. Зазначає, що декларантом до митного оформлення 22.12.2018 була подана нова митна декларація №UA806020/2018/215082, в якій митна вартість скоригована відповідно до оскаржуваного рішення №UA806020/2018/000076/2, та за якою нараховані митні податки в повному обсязі були сплачені позивачем до Державного бюджету.

Ухвалою суду від 04 квітня 2019 року на підставі пункту 3 частини 2 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України підготовче засідання відкладено до 10:00 24 квітня 2019 року.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року продовжено строк підготовчого провадження у справі на тридцять календарних днів та оголошено перерву у підготовчому засіданні до 15:30 16 травня 2019 року у зв`язку з необхідністю витребування нових (додаткових) доказів.

10 травня 2019 року до суду надійшла відповідь позивача на відзив /а.с. 177-180/, у якій зазначено, що кожний наступний метод визначення митної вартості товарів застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм Митного кодексу України. Разом з тим, позивачем надавався до митного оформлення договір купівлі-продажу, на якому міститься печатка митного органу, а тому у відповідача не було підстав застосовувати шостий резервний метод визначення митної вартості товару, оскільки мав застосовуватися перший метод - за ціною договору.

16 травня 2019 року до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив /а.с. 187-190/, у яких представником відповідача зазначено, що твердження ОСОБА_1 про надання до митниці договору купівлі-продажу №VAR0048520 від 11.12.2018 не відповідає дійсності та документально не підтверджено.

Ухвалою суду від 16 травня 2019 року на підставі частини 1 статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України прийнято до розгляду та приєднано до матеріалів справи уточнений адміністративний позов від 03.05.2019 /а.с. 167-175/.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 16 травня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 11:00 10 червня 2019 року.

Ухвалою суду від 10 червня 2019 року визнано поважними причини неявки представника позивача у судове засідання, задоволено заяву представника позивача про відкладення розгляду справи та розгляд справи відкладено до 10:00 27 серпня 2019 року.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

Між DAT AUTOHUS AG (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) укладено договір купівлі - продажу №VAR0048520 від 11.12.2018 /а.с. 23-27/, за умовами якого покупець замовляє у продавця наступний автомобіль малої вантажопідйомності на загальних умовах угоди, які далі додаються та вивішені у вестибулі торгової філії, а також опублікованих на сайті, які можна завантажити. Покупець згодний із застосуванням загальних умов угоди. Вартість вказаного автомобіля 11756,30 євро: транспортний засіб AUDI А4 AVANT 2.0 TDI (1 одиниця), ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , наявність раніше отриманих пошкоджень - "так", попереднє використання - "звичайне застосування", кількість ключів - "2".

21.12.2018 декларантом подано до митного органу митну декларацію №UA806020/2018/214981 на "Легковий автомобіль марка AUDI, модель А4 AVANT - 1 шт., ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , 5 місць включаючи місце водія, кількість дверей - 5, призначення легковий, тип двигуна - дизель, номер двигуна - НОМЕР_2 , тип кузова універсал", валюта та загальна сума за рахунком (графа 22) - EUR 11756,30, ціна товару (графа 42) - 11756,3000, код МВВ (графа 43) - 1 /а.с. 79-80/.

22.12.2018 Полтавською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UА806020/2018/000076/2 /а.с. 19-20/, яким із застосуванням шостого методу була відкоригована митна вартість товару за одиницю та визначена у сумі 16450 EUR за "1. Легковий автомобіль марка AUDI, модель А4 AVANT - 1 шт., ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , 5 місць включаючи місце водія, кількість дверей - 5, призначення легковий, тип двигуна - дизель, номер двигуна - НОМЕР_2 , тип кузова універсал; колір сірий, робочий об`єм двигуна 1968 см3; потужність двигуна 110 kW, календарний рік виготовлення - 2015; модельний рік виготовлення - 2015, колісна формула 4х2, бувший у використанні, транзитний номер НОМЕР_3 . Автомобіль призначений для перевезення пасажирів по дорогах загального користування. На ТЗ відсутня комплектація військового призначення. ТЗ без радіоелектронних засобів та випромінювальних пристроїв. Торгівельна марка - AUDI; Виробник "AUDI АG". Країна виробництва: Німеччина".

В обґрунтування вказаного рішення зазначено, що коригування митної вартості товару здійснено відповідно до положень статті 55 МКУ у зв`язку з тим, що виявлено розбіжності у документах, що підтверджують митну вартість товару. На виконання вимог статті 54 МКУ контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснено під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, та перевірки наявності або відсутності застережень щодо застосування методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту). Відповідно п. 1 ч. 4 ст. 54 МКУ здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Оскільки відбулося спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з можливим заниженням митної вартості, митним органом було здійснено контроль за правильністю визначення митної вартості. В результаті такого контролю встановлено, що документи, які підтверджують заявлену митну вартість, містять розбіжності, а саме: 1) В рахунку-фактурі №VR0057312 від 12.12.2018 міститься посилання на договір купівлі-продажу №VAR0048520 від 11.12.2018, який до митного оформлення не поданий; 2) Перед поданням митної декларації декларант подавав заяву на проведення консультації з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів. 3а результатами консультації декларанту було повідомлено, що вартість подібних товарів становить 16450 EUR; 3) Відповідно до інформації з електронного каталогу SchwackeNet вартість задекларованого транспортного засобу, з врахуванням його комплектації та пробігу, становить 16450 EUR. Проведено консультацію з декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в декларанта та в митному органі. Відповідно до ст. 33 МКУ митні органи використовують інформаційні ресурси, що знаходяться у їх віданні, створені, оброблені та накопичені в інформаційних системах та складаються із відомостей, що містяться у документах, які надаються під час проведення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів, та інших документах. Наявна у митного органу інформація щодо митної вартості імпортованих товарів призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості. Так, рівень заявленої декларантом митної вартості товару становить 11756,30 ЕUR/шт., а рівень митної вартості товару зі схожими характеристиками відповідно до інформації з АСАУР та вартість задекларованого транспортного засобу, з врахуванням його комплектації та пробігу згідно електронного каталогу SchwackeNet, становить 16450 EUR/шт. Під час консультацій декларанта відповідно до вимог ч. 3 ст. 53 МКУ зобов`язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. 2) платіжні, касові документи, що стосуються товару; 3) інші документи за його бажанням. Декларант у відповідь повідомив, що не має змоги протягом 10 днів надати документи підтверджуючі митну вартість. Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, відповідно до ч. 2 ст. 58 МКУ не може бути прийнятий у зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені документально (документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості містять розбіжності). Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів не може бути прийнятий у зв`язку з відсутністю даних щодо вартості операцій з ідентичними товарами, скоригованими відповідно до комерційних умов поставки та партії товару (кількості). Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів не може бути прийнятий у зв`язку з відсутністю даних щодо вартості операцій з подібними (аналогічними) товарами, скоригованими відповідно до комерційних умов поставки та партії товару (кількості). Метод визначення митної вартості на основі віднімання вартості не може бути використаний у зв`язку з відсутністю даних, необхідних для проведення розрахунків. Метод визначення митної вартості на основі додавання вартості не може бути використаний у зв`язку з відсутністю даних, необхідних для проведення розрахунків. Митну вартість товару, що імпортується, скориговано із застосуванням резервного методу відповідно до ст. 64 МКУ. Визначена митна вартість товару ґрунтується на інформації з електронного каталогу SchwackeNet з врахуванням комплектації та пробігу задекларованого транспортного засобу та становить 16450 EUR.

Не погодившись з рішенням Полтавської митниці ДФС України щодо коригування митної вартості товару від 22.12.2018 №UA806020/2018/000076/2, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як встановлено судом, у митній декларації №UA806020/2018/214981 від 21.12.2018 зазначено ціну товару: 11756,30 EUR (графа 42), самостійно розраховану за 1 методом визначення митної вартості, про що зазначено у графі 43 цієї декларації.

22.12.2018 Полтавською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UА806020/2018/000076/2 /а.с. 19-20/, яким із застосуванням шостого методу була відкоригована митна вартість товару за одиницю та визначена у сумі 16450 EUR за "1. Легковий автомобіль марка AUDI, модель А4 AVANT - 1 шт., ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , 5 місць включаючи місце водія, кількість дверей - 5, призначення легковий, тип двигуна - дизель, номер двигуна - НОМЕР_2 , тип кузова універсал; колір сірий, робочий об`єм двигуна 1968 см3; потужність двигуна 110 kW, календарний рік виготовлення - 2015; модельний рік виготовлення - 2015, колісна формула 4х2, бувший у використанні, транзитний номер НОМЕР_3 . Автомобіль призначений для перевезення пасажирів по дорогах загального користування. На ТЗ відсутня комплектація військового призначення. ТЗ без радіоелектронних засобів та випромінювальних пристроїв. Торгівельна марка - AUDI; Виробник "AUDI АG". Країна виробництва: Німеччина".

Також Полтавською митницею ДФС було прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА806020/2018/00441, якою за результатами перевірки митної декларації або документа, що її замінює, а також інших документів, наданих відповідно до Митного кодексу України, повідомлено про відмову у митному оформленні (випуску) товарів за митною декларацією №UА806020/2018/214981 від 21.12.2018, у зв`язку тим, що декларантом порушено вимоги статті 52 Митного кодексу України в частині правильності визначення митної вартості товару та роз`яснено, що митне оформлення можливе за умови застосування рішення про визначення митної вартості товару №UА806020/2018/000076/2 від 22.12.2018, рішення про відмову може бути оскаржено в суді відповідно до глави ІV МКУ /а.с. 145-146/.

У зв`язку з чим позивачем було подано до митного органу митну декларацію №UA806020/2018/215082 від 22.12.2018 із зазначенням ціни товару (графа 42) - 11756,3000 Євро, кодом МВВ (графа 43) - 6, коригування (графа 45) - 515100,36, тобто митну декларацію, у якій відкориговано митну вартість товару відповідно до рішення про коригування митної вартості товарів №UА806020/2018/000076/2 від 22.12.2018.

Разом з тим, п. 2 ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Частиною 1 ст. 24 Митного кодексу України (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що кожна особа має право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів доходів і зборів, їх посадових осіб та інших працівників, якщо вважає, що цими рішеннями, діями або бездіяльністю порушено її права, свободи чи інтереси.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 29 Митного кодексу України рішення, дії або бездіяльність органів доходів і зборів або їх посадових осіб можуть бути оскаржені безпосередньо до суду в порядку, визначеному законом.

Відтак, суд відхиляє доводи відповідача про правомірність оскаржуваного рішення виключно з посиланням саме на факт подання позивачем після винесення оскаржуваного рішення митної декларації № UA806020/2018/215082 від 22.12.2018 /а.с. 102-103/, оскільки позивач у разі, якщо вважає, що рішенням про коригування митної вартості товарів порушено його права або законні інтереси має право звернутися до адміністративного суду і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування такого індивідуального акта чи окремих його положень.

Надаючи оцінку оскаржуваному рішенню Полтавської митниці ДФС України щодо коригування митної вартості товару від 22.12.2018 №UA806020/2018/000076/2, суд дійшов наступних висновків.

Статтями 49, 50 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відомості про митну вартість товарів використовуються для: 1) нарахування митних платежів; 2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; 3) ведення митної статистики; 4) розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Частинами 4 та 5 статті 58 Митного кодексу України також передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Відповідно до частин 1, 2 статті 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Частиною 1, 2 статті 53 Митного кодексу України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

З аналізу частин першої та другої статті 53 Митного кодексу України вбачається, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

В силу частини 5 статті 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Відповідно до частин 2, 3, 6, 7 статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Відповідно до частини 1, 2 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до частини 5 статті 55 Митного кодексу України декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України передбачено у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною 2 статті 57 Митного кодексу України встановлено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Згідно частини 2 статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу. (частина 3 статті 58 Митного кодексу України).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частина 3 статті 57 Митного кодексу України).

За частиною 1 статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Із вищенаведеного слідує, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) і підставою його незастосування є, обставини, визначені ч. 1 ст. 58 Митного кодексу України, та якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірно та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до частини 9 статті 58 Митного кодексу України розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

Згідно з ч. 1 ст. 64 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Як встановлено судом, 21.12.2018 декларантом подано до митного органу митну декларацію №UA806020/2018/214981 на "Легковий автомобіль марка AUDI, модель А4 AVANT - 1 шт., ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , 5 місць включаючи місце водія, кількість дверей - 5, призначення легковий, тип двигуна - дизель, номер двигуна - НОМЕР_2 , тип кузова універсал", валюта та загальна сума за рахунком (графа 22) - EUR 11756,30, ціна товару (графа 42) - 11756,3000, код МВВ (графа 43) - 1 /а.с. 79-80/.

До вказаної митної декларації №UА806020/2018/214981 від 21.12.2018 позивачем надавалися наступні документи:

- договір купівлі - продажу №VAR0048520 від 11.12.2018 /а.с. 23-27, 147/;

- рахунок №VR0057312 від 12.12.2018 /а.с. 83, 142/;

- акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №UА20903/2018/70457 від 15.12.2018 /а.с. 84-85, 140-141/;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 02.07.2015 /а.с. 28-31, 86-91/;

- висновок експертного дослідження №21/6349/4028 від 18.12.2018 /а.с. 32/;

- договір про надання послуг по митному оформленню (декларуванню) вантажів №24 від 12.12.2018 /а.с. 92-93/;

- митна декларація країни походження №MRN18DE64E6 від 12.12.2018 /а.с. 94-96/;

- паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_5 , виданий 11.04.2018 /а.с. 147/;

- паспорт громадянина України серії НОМЕР_6 , виданий 26.07.2000 /а.с. 148-150/;

- документ про присвоєння позивачу ідентифікаційного номера /а.с. 151/.

Суд критично оцінює твердження відповідача про неподання позивачем до митного органу договору купівлі - продажу №VAR0048520 від 11.12.2018 /а.с. 23-27, 147/, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

За приписами п. 27 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Договір купівлі - продажу №VAR0048520 від 11.12.2018, копія якого додана позивачем до позову /а.с. 23-27/, містить штамп Полтавської митниці ДФС за 21.12.2018 "Під митним контролем" /а.с. 23-26/.

Отже вказаний договір купівлі-продажу №VAR0048520 від 11.12.2018, який містить ціну товару, що імпортується, надавався позивачем митному органу для митного контролю 21.12.2018, тобто до дня винесення відповідачем оскаржуваного рішення (до 22.12.2018). Більш того, другий аркуш копії цього договору купівлі-продажу було надано відповідачем до суду /а.с. 147/.

Рахунок №VR0057312 від 12.12.2018 /а.с. 83, 142/ також містить ціну товару, що імпортується, а саме легкового автомобіля марки AUDI, модель А4 AVANT - 1 шт., ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 - 11756,30 Євро.

Тобто ціна товару в сумі 11756,30 Євро, що зазначена позивачем у митний декларації №UА806020/2018/214981 від 21.12.2018, повністю відповідає ціні, вказаній у договорі купівлі-продажу №VAR0048520 від 11.12.2018 та рахунку №VR0057312 від 12.12.2018, а отже підтверджується документально та піддається обчисленню.

Відповідач в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів №UА806020/2018/000076/2 від 22 грудня 2018 року зазначає, що визначена митна вартість товару ґрунтується на інформації з електронного каталогу SchwackeNet з врахуванням комплектації та пробігу задекларованого транспортного засобу та становить 16450 EUR.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 Митного кодексу України у державній митній справі можуть застосовуватися інформаційні, телекомунікаційні та інформаційно-телекомунікаційні системи і засоби їх забезпечення, розроблені, виготовлені або придбані органами доходів і зборів.

Частинами 4, 5 ст. 31 Митного кодексу України встановлено, що інформаційні, телекомунікаційні та інформаційно-телекомунікаційні системи і засоби їх забезпечення, розроблені, виготовлені або придбані органами доходів і зборів, є державною власністю і закріплюються за відповідними органами доходів і зборів.

Можливість використання для здійснення державної митної справи інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем і засобів їх забезпечення, а також порядок і умови їх застосування визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно з п. 1.2 наказу Державної митної служби України від 13.10.2006 №885 "Про забезпечення контролю за правильністю визначення митної вартості транспортних засобів, вузлів та агрегатів" наказано начальникам регіональних митниць, митниць забезпечити: підрозділи, що здійснюють контроль за визначенням бази оподаткування транспортних засобів, вузлів та агрегатів, джерелами цінової інформації - довідниками: "Superschwacke", "Schwackeliste", "Schwackeliste Trailertax" видавництва "Eurotax", "Used Car Guide", "Travel Trailer Guide" видавництва "Kelley Blue Book Auto market report", з обов`язковим оновленням щокварталу.

Однак, довідник SchwackeNet безпосередньо не визначений наказом Державної митної служби України від 13.10.2006 №885 "Про забезпечення контролю за правильністю визначення митної вартості транспортних засобів, вузлів та агрегатів" як джерело цінової інформації та відповідачем не доведено наявності права митного органу на використання для здійснення державної митної справи вказаного вище довідника SchwackeNet.

Більш того, надана до суду відповідачем роздруківка з довідника SchwackeNet, на яку наявне посилання в оскаржуваному рішенні, складена німецькою мовою та не містить перекладу /а.с. 164-166/, з вказаної роздруківки неможливо достовірно встановити, чи відповідає інформація, зазначена у довіднику щодо транспортного засобу, комплектації та пробігу імпортованого легкового автомобіля марки AUDI, модель А4 AVANT - 1 шт., ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 . Відповідачем не доведено врахування при здійсненні оцінки імпортованого транспортного засобу за резервним методом з використанням SchwackeNet пошкоджень імпортованого транспортного засобу, які були отримані ним раніше, що також впливає на ціну транспортного засобу.

З огляду на вищевикладене, суд не бере до уваги доводи відповідача про те, що вартість подібного імпортованому позивачем транспортного засобу становить 16450 EUR.

Таким чином, за встановлених вище обставин та наведених норм права, суд дійшов висновку, що рішення Полтавської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UА806020/2018/000076/2 від 22 грудня 2018 року прийнято без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Зважаючи на те, що спірне рішення про коригування митної вартості товарів є правовим актом індивідуальної дії, та згідно п. 2 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, суд вважає за необхідне згідно ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України з метою ефективного захисту прав позивача вийти за межі позовних вимог про скасування рішення, натомість визнати протиправним та скасувати рішення Полтавської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UА806020/2018/000076/2 від 22 грудня 2018 року.

Отже, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у загальній сумі 2207 грн. 02 коп., що підтверджується квитанціями Зміївського відділення Харківського ГРУ "ПриватБанк" №0.0..1 від 06.02.2019 на суму 768 грн. 40 коп. та №0.0..1 від 28.02.2019 на суму 1438 грн. 62 коп. /а.с. 5,6/.

Після прийняття судом до розгляду уточненого адміністративного позову /а.с. 167-175/ предметом даного позову є скасування рішення Полтавської митниці ДФС України щодо коригування митної вартості товару від 22.12.2018 №UA806020/2018/000076/2, тому позов має майновий характер, оскільки безпосереднім наслідком оскаржуваного рішення від 22.12.2018 №UA806020/2018/000076/2 є зміна майнового стану позивача.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до приписів пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання фізичною особою або фізичною особою - підприємцем до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, встановлюється ставка судового збору в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, встановлюється ставка судового збору в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України від 23 листопада 2018 року №2629-VIII "Про Державний бюджет України на 2019 рік" установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, працездатних осіб: з 1 січня 2019 року - 1921 гривня.

Згідно з приписами абзацу 3 частини 1 статті 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

З огляду на вищевикладене, розмір судового збору становить 1439 грн. 09 коп. ((4693,70 Євро *30,66 грн.) *1%).

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, при задоволенні позову суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Полтавської митниці ДФС (ідентифікаційний код 39421072, вул. Анатолія Кукоби, 28, м. Полтава, 36022) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , в`їзд АДРЕСА_1 ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 1439 грн. 09 коп. (одна тисяча чотириста тридцять дев`ять гривень дев`ять копійок).

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 3, 6-10, 139, 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , в`їзд Станційний АДРЕСА_1 ) до Полтавської митниці ДФС (ідентифікаційний код 39421072, вул. Анатолія Кукоби, 28, м. Полтава, 36022) про скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Полтавської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UА806020/2018/000076/2 від 22 грудня 2018 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Полтавської митниці ДФС (ідентифікаційний код 39421072, вул. Анатолія Кукоби, 28, м. Полтава, 36022) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , в`їзд АДРЕСА_1 ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 1439 грн. 09 коп. (одна тисяча чотириста тридцять дев`ять гривень дев`ять копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Другого апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Повне рішення складено 06 вересня 2019 року.

Суддя С.С. Сич