Справа № 440/2341/19
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2019-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/2341/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гіглави О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Ніценко А.О.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Федчун Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс - Полтава 2009" до Управління Держпраці у Полтавській області про скасування припису та постанов, -

В С Т А Н О В И В:

02 липня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Люкс - Полтава 2009" звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Держпраці у Полтавській області про скасування припису від 13.05.2019 №ПЛ4181/783/АВ/П та постанов про накладення штрафу від 04.06.2019 №ПЛ4181/783/АВ/П/ТД-ФС та №ПЛ4181/783/АВ/П/ІП-ФС.

Позовні вимоги про скасування припису та постанов про накладення штрафу товариство мотивує тим, що покладений в їх основу Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України "Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 26.04.2017 №295, на підставі якого проводилася перевірка і який є основним документом, що регулює виниклі правовідносини, скасований у судовому порядку постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2019 у справі №826/8917/17. Тобто, в оскаржуваних постановах Управління Держпраці у Полтавській області посилається та бере за основу нормативний акт, який на момент їх винесення був недійсним. Відтак, в Управління були відсутні підстави застосовувати штрафні санкції та обґрунтовувати їх застосування недійсним нормативно-правовим актом.

Ухвалою суду від 23.07.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 15.08.2019 на 14:30 год, в якому оголошувалася перерва до 11:30 год 03.09.2019.

07.08.2019 від Управління Держпраці у Полтавській області до суду надійшов відзив на позов (а.с. 61-63), у якому останнє просить суд відмовити в задоволенні позову товариства, посилаючись на те, що за результатами інспекційного відвідування були виявлені порушення ТОВ "Люкс - Полтава 2009" частини третьої статті 24 КЗпП України щодо допущення працівника до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу та частин першої, другої статті 115 КЗпП України, частини першої статті 24 Закону України "Про оплату праці" щодо строків виплати заробітної плати. Так, дослідивши характер та зміст виконуваних громадянкою ОСОБА_2 на користь товариства робіт згідно наданого на перевірку цивільно-правового договору, перевіряючі встановили, що правовідносини вказаної громадянки та товариства фактично є трудовими, як між роботодавцем та найманим працівником. Поряд з цим, з дослідженої в ході інспектування відомості на виплату готівки №ВЗП-000007 за березень 2019 року інспектори встановили, що заробітну плату за березень на загальну суму 119172,90 грн працівникам товариства виплачено 08.04.2019, тобто пізніше семи днів після закінчення періоду, за який проводилась виплата.

В судовому засіданні 03.09.2019 представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог, з огляду на їх безпідставність.

Заслухавши доводи представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

На адресу Управління Держпраці у Полтавській області надійшов лист Відділення поліції №1 Полтавського відділу поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області від 16.04.2019 №2356/115/102-2019, в якому останнє просило у зв`язку з розслідуванням кримінального провадження від 03.03.2017 №0000025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 364 Кримінального кодексу України, керуючись статтями 40, 41 Кримінального процесуального кодексу України, на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України "Про заходи, спрямовані на детінізацію відносин у сфері зайнятості населення" від 05.09.2018 №649-р, виділити співробітників для проведення спеціальних дій з працівниками Управління захисту економіки в Полтавській області по перевірці перевізників, якими здійснюються пасажирські перевезення в місті Полтава та Полтавській області з 17.04.2019 до 27.04.2019 (а.с. 66).

25.04.2019 начальником Управління Держпраці у Полтавській області Щербак С. ОСОБА_3 . видано наказ №100П "Про проведення заходів державного контролю", яким на підставі Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №295 "Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та листа Відділення поліції №1 Полтавського відділу поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області від 16.04.2019 №2356/115/102-2019 наказано провести заходи державного контролю, зокрема, ТОВ "Люкс - Полтава 2009" щодо дотримання ним вимог законодавства про працю (а.с. 65).

25.04.2019 за номером №859 першим заступником начальника Управління Держпраці у Полтавській області О. Масленко оформлено направлення на проведення заходу державного контролю, яким проведення інспекційного відвідування на предмет додержання вимог законодавства про працю у діяльності ТОВ "Люкс - Полтава 2009" доручено головним державним інспекторам Козубенку Б.В. та ОСОБА_4 (а.с. 67).

Копію вказаного направлення бухгалтером ТОВ "Люкс - Полтава 2009" ОСОБА_5 отримано 03.05.2019, про що свідчить підпис останньої на направленні (а.с. 67 зі звороту).

У період з 25.04.2019 по 13.05.2019 інспекторами праці ОСОБА_6 та ОСОБА_4 проведено інспекційне відвідування ТОВ "Люкс - Полтава 2009", юридична адреса: вул. Красіна, 114, корп. 2, кв. АДРЕСА_1 , м. Полтава; фактична адреса: вул. Харківське Шосе, 4/15, м. Полтава, , за наслідками якого складено акт №ПЛ4181/783/АВ від 13.05.2019, яким зафіксовано порушення товариством частини третьої статті 24 КЗпП України щодо допущення працівника до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу та частин першої, другої статті 115 КЗпП України, частини першої статті 24 Закону України "Про оплату праці" щодо строків виплати заробітної плати (а.с. 72-80).

13.05.2019 Управлінням Держпраці у Полтавській області складено припис про усунення виявлених порушень №ПЛ4181/783/АВ/П, яким приписано товариству у строк до 12.06.2019 усунути порушення законодавства про працю, що виразилися у допущенні працівника до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням керівника та порушенні строків виплати заробітної плати (а.с. 81-84).

Примірник акту від 13.05.2019 №ПЛ4181/783/АВ та припису про усунення виявлених порушень від 13.05.2019 №ПЛ4181/783/АВ/П направлено на адресу товариства рекомендованим листом з повідомлення про вручення, який останнє отримало 27.05.2019, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про вручення рекомендованого відправлення (а.с. 85).

04.06.2019 начальником Управління Держпраці у Полтавській області Щербак С.Л. прийнято:

- постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ПЛ4181/783/АВ/П/ІП-ФС, якою на ТОВ "Люкс - Полтава 2009" за порушення частин першої, другої статті 115 КЗпП України, частини першої статті 24 Закону України "Про оплату праці" накладено штраф у розмірі 4173,00 грн (а.с. 89);

- постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ПЛ4181/783/АВ/П/ТД-ФС, якою на товариство за порушення частини третьої статті 24 КЗпП України накладено штраф у розмірі 125190,00 грн (а.с. 90-91).

Позивач не погоджується з прийнятими приписом та постановами, в зв`язку з чим оскаржив їх до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Закон України "Про оплату праці" визначає економічні, правові та організаційні засади оплати праці працівників, які перебувають у трудових відносинах, на підставі трудового договору з підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності та господарювання (далі - підприємства), а також з окремими громадянами та сфери державного і договірного регулювання оплати праці і спрямований на забезпечення відтворювальної і стимулюючої функцій заробітної плати.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата- це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до частин першої, другої статті 24 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

У разі, коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні.

Аналогічно частинами першою, другою статті 115 КЗпП України визначено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні.

Разом з тим, з наявної у матеріалах справи відомості на виплату готівки №ВПЗ-000007 за березень 2019 року судом встановлено, що виплата заробітної плати за березень 2019 року на загальну суму 119172,90 грн працівникам товариства здійснена 08.04.2019, тобто пізніше семи днів після закінчення періоду, за який проводилася виплата (а.с. 97-99).

В ході судового розгляду справи представник позивача пояснював виплату вказаної заробітної плати працівникам товариства саме 08.04.2019 тим, що 07.04.2019 було вихідним днем (неділя).

Разом з тим, на переконання суду, вказаний довід не заслуговує на увагу, оскільки приписи частини першої статті 24 Закону України "Про оплату праці" та частини першої статті 115 КЗпП України чітко встановлюють обов`язок роботодавця у разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, виплачувати таку заробітну плату напередодні.

За викладених обставин, суд погоджується з правильністю висновків інспекторів праці щодо порушення ТОВ "Люкс - Полтава 2009" частини першої статті 24 Закону України "Про оплату праці" та частини першої статті 115 КЗпП України в частині виплати заробітної плати не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється її виплата.

За змістом статті 265 КЗпП України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу, зокрема, у разі порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим - сьомим цієї частини, - у розмірі мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" установлено у 2019 році мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі: з 1 січня - 4173 гривні; у погодинному розмірі: з 1 січня - 25,13 гривні.

При перевірці правильності визначення Управлінням Держпраці у Полтавській області позивачу спірною постановою від 04.06.2019 №ПЛ4181/783/АВ/П/ІП-ФС суми штрафу в розмірі 4173,00 грн, судом встановлено дотримання останнім приписів статті 265 КЗпП України та статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік".

Поряд з цим, слід зазначити, що відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 50 Закону України "Про зайнятість населення" роботодавцям забороняється застосовувати працю громадян без належного оформлення трудових відносин, вчиняти дії, спрямовані на приховування трудових відносин.

В законодавстві існує два види відносин, що передбачають виконання повного обсягу роботи і, відповідно, оплату праці.

Одні з них регулюються КЗпП України і виникають після укладення трудового договору між роботодавцем і працівником, інші регулюються Цивільним кодексом України і виникають після укладення цивільно-правового договору між замовником і виконавцем.

Згідно з частиною першою статті 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

У трудових відносинах на роботодавця покладається низка обов`язків щодо працівника, які підлягають виконанню незалежно від змісту трудового договору.

Відповідно до частини третьої статті 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Водночас, цивільно-правові договори укладаються про виконання певної роботи, яку працівник виконує самостійно, і вичерпуються виконаною роботою (послугою, продукцією), тож цивільно-правовий договір розрахований на разове застосування.

При роботі за цивільно-правовим договором процес праці виконавця не регламентується. Виконавець сам організовує свою роботу, визначає час початку й закінчення щоденної роботи, розподіляє час роботи та її тривалість на свій розсуд, на нього не поширюються правила внутрішнього трудового розпорядку замовника.

Загальне визначення цивільно-правового договору міститься у статті 626 Цивільного кодексу України, згідно частини першої якої договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Таким чином, за цивільно-правовим договором відносини регламентуються не трудовим законодавством, а виключно цивільним. Загальний зміст будь якого цивільно-правого договору полягає в тому, що одна зі сторін зобов`язується виконати певний обсяг робіт, а інша прийняти та оплатити їх на умовах цього договору.

Закінчення виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовим договором обов`язково оформляється відповідним документом, передбаченим у тексті самого договору.

Як слідує зі змісту акту інспекційного відвідування від 13.05.2019 №ПЛ4181/783/АВ, 25.04.2019 з 09:40 год головними державними інспекторами спільно з працівниками Управління захисту економіки в Полтавській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України "Про заходи, спрямовані на детінізацію відносин у сфері зайнятості населення" проводились спільні заходи по перевірці перевізників, які здійснюють пасажирські перевезення в м. Полтава. Об 11:11 год на зупинці громадського транспорту "Південний вокзал", площа Слави (кінцева зупинка) був зупинений транспортний засіб марки "Богдан" (державний номер НОМЕР_1 ) (маршрут №51 "Південний вокзал-Алмазний-Половки-Південний вокзал", який обслуговується ТОВ "Люкс - Полтава 2009"). Після висадки пасажирів, в салоні автобуса знаходились водій ОСОБА_7 та кондуктор ОСОБА_2 . Під час дослідження документів, наданих товариством на інспектування, інспекторами встановлено, що трудові відносини між товариством та громадянином ОСОБА_7 оформлені відповідно до вимог чинного законодавства. Водночас, у наданих документах не встановлено відомостей, які б підтверджували фактичне оформлення трудових відносин з громадянкою ОСОБА_2 , при тому, що характер та зміст виконуваних останньою на користь товариства робіт свідчать саме про трудові, а не цивільно-правові відносини між ними. Відтак, інспекторами праці зроблено висновок про порушення ТОВ "Люкс - Полтава 2009" частини третьої статті 24 КЗпП України щодо допущення працівника до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу.

Натомість, позивач наполягає на тому, що взаємовідносини між ним та ОСОБА_2 є не трудовими, а цивільно-правовими, оскільки відбувалися на підставі цивільно-правової угоди від 13.04.2019 №1.

З`ясовуючи характер взаємовідносин позивача з ОСОБА_2 судом встановлено, що 13.04.2019 між останньою, як виконавцем, та ТОВ "Люкс - Полтава 2009", як замовником, укладено цивільно-правову угоду №1, за умовами якої замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання виконати такі роботи (надати послуги) допомога водію в обілечуванні пасажирів (а.с. 95).

Слід зазначити, що пункт 3 вказаної угоди передбачає, що сторони несуть матеріальну відповідальність за невиконання або неналежне виконання покладених на них зобов`язань за цією угодою відповідно до чинного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків.

Стаття 134 КЗпП України визначає, що відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: 1) між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135 1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей; 2) майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами; 3) шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку; 4) шкоди завдано працівником, який був у нетверезому стані; 5) шкоди завдано недостачею, умисним знищенням або умисним зіпсуттям матеріалів, напівфабрикатів, виробів (продукції), в тому числі при їх виготовленні, а також інструментів, вимірювальних приладів, спеціального одягу та інших предметів, виданих підприємством, установою, організацією працівникові в користування; 6) відповідно до законодавства на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків; 7) шкоди завдано не при виконанні трудових обов`язків; 8) службова особа винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу; 9) керівник підприємства, установи, організації всіх форм власності, винний у несвоєчасній виплаті заробітної плати понад один місяць, що призвело до виплати компенсацій за порушення строків її виплати, і за умови, що Державний бюджет України та місцеві бюджети, юридичні особи державної форми власності не мають заборгованості перед цим підприємством.

Отже, виходячи з аналізу вказаних норм, покладення на особу, яка виконує роботи, матеріальної відповідальності притаманне саме трудовим відносинам.

Розділом 5 цивільно-правової угоди від 13.04.2019 №1 передбачено координацію та контроль за виконанням робіт.

Так, пунктом 5.1 угоди визначено, що координація процесу виконання роботи покладається на уповноваженого представника замовника в особі Мельничук М.М.

Пунктом 5.2 встановлено, що координація полягає в організації процесу робіт, контролю за ходом їх виконання та якістю.

Тобто, в даному випадку процес організації праці покладено на сторону замовника, що також згідно з положеннями статті 21 КЗпП України є характерною ознакою трудових відносин, оскільки коли особа виконує роботи / надає послуги за договором цивільно-правового характеру, остання організовує процес роботи самостійно.

Згідно з пунктом 2.2 угоди за виконану роботу замовник сплачує виконавцеві винагороду за годину відпрацьованого часу.

Вказане фактично свідчить про встановлення ОСОБА_2 погодинної оплати праці, яка згідно положень статей 92, 96 КЗпП України має місце саме в трудових відносинах.

Також, суд зауважує, що у цивільно-правовій угоді від 13.04.2019 №1 не зазначено конкретного обсягу робіт/ послуг, які має виконати чи надати ОСОБА_2

Поряд з цим, у акті інспектування маються посилання на усні пояснення самої ОСОБА_2 , яка вказала, що знаходиться на маршруті з 07:00 год і її робоча зміна триватиме до 14:00 год.

Таким чином, по суті ОСОБА_2 було встановлено режим роботи, який підпадає під дію правил внутрішнього трудового розпорядку та графіку роботи товариства.

Таким чином, дослідивши характер та зміст виконуваної ОСОБА_2 на користь товариства роботи згідно цивільно-правової угоди від 13.04.2019 №1 (обілечування пасажирів в міському транспорті), суд доходить висновку, що правовідносини між ними фактично є трудовими, а не цивільно-правовими.

При цьому, долучені позивачем до матеріалів справи видатковий касовий ордер від 15.05.2019 та підписаний між товариством та ОСОБА_2 акт приймання-передачі виконаних робіт від 15.04.2019 №1 не приймаються судом в якості належних доказів цивільно-правових відносин останніх, оскільки зі змісту акта інспекційного відвідування судом не вбачається надання таких документів інспекторам праці в ході проведення інспекційного відвідування, з чого слідує висновок про їх відсутність на момент такого інспектування.

За викладених обставин, суд погоджується з правильністю висновків інспекторів праці щодо порушення ТОВ "Люкс - Полтава 2009" частини третьої статті 24 КЗпП України в частині допущення працівника до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу

Стаття 265 КЗпП України передбачає, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу, зокрема, у разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

При перевірці правильності визначення Управлінням Держпраці у Полтавській області позивачу спірною постановою від 04.06.2019 №ПЛ4181/783/АВ/П/ТД-ФС суми штрафу в розмірі 125190,00 грн, судом встановлено дотримання останнім приписів статті 265 КЗпП України та статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік".

Відповідно до положень Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №295 (чинна на момент інспектування та складення припису) за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

Припис є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об`єктом відвідування порушень законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

У приписі зазначається строк для усунення виявлених порушень. У разі встановлення строку виконання припису більше ніж три місяці у приписі визначається графік та заплановані заходи усунення виявлених порушень з відповідним інформуванням інспектора праці згідно з визначеною у приписі періодичністю.

Припис складається у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, який проводив інспекційне відвідування або невиїзне інспектування, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником.

Таким чином, зважаючи на встановлення інспекторами праці допущення товариством поршень законодавства про працю, що знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи, суд вважає обґрунтованим складення управлінням припису про усунення виявлених порушень від 13.05.2019 №ПЛ4181/783/АВ/П.

У позовній заяві в підтвердження неправомірності прийняття відповідачем спірних постанов та припису товариство вказує лише на те, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №295 Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, на підставі якого проводилася перевірка і який є основним документом, що регулює виниклі правовідносини, скасований у судовому порядку постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2019 у справі №826/8917/17.

З цього приводу суд вважає за доцільне зазначити, що відповідно до частини другої статті 265 Кодексу адміністративного судочинства України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Постанова Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №826/8917/17, якою було визнано нечинною постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №295 була прийнята лише 14.05.2019, тобто на час призначення та проведення інспекційного відвідування, затверджений вказаною постановою Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю був чинним та підлягав застосуванню управлінням.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що припис від 13.05.2019 №ПЛ4181/783/АВ/П та постанови про накладення штрафу від 04.06.2019 №ПЛ4181/783/АВ/П/ТД-ФС та №ПЛ4181/783/АВ/П/ІП-ФС прийняті Управлінням Держпраці у Полтавській області на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що встановлені законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано та обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для їх прийняття.

На підставі викладеного та керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс - Полтава 2009" (вул. Красіна, 114, корп. 2, кв. 79, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ідентифікаційний код 36396447) до Управління Держпраці у Полтавській області (вул. Пушкіна, 119, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 39777136) про скасування припису та постанов відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 06 вересня 2019 року.

Cуддя О.В. Гіглава