Справа № 826/12287/18
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2019-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Парінова А.Б,

Беспалова О.О.,

за участю

секретаря судового засідання Кузьміної Ю.О.,

представника позивача Перекопського Ю.Д.,

представника позивача Негруда І.О.,

представника відповідача Диби Ю.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 квітня 2019 року (прийняте в порядку письмового провадження, суддя Григорович П.О.) у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Дікергофф/Україна" до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Дікергофф/Україна" звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення від 23.05.2018 № (форма «Р»), яким Позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в розмірі 1 448 319,00 грн., з яких 1 158 655,00 грн. - за податковими зобов`язаннями та 289 664,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями;

- визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення від 23.05.2018 за № (форма «В4»), яким позивачу зменшено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за платежем податок на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в розмірі 52 435,00 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 квітня 2019 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано повністю податкові повідомлення-рішення від 23.05.2018 № , № , складені Головним управлінням ДФС у м. Києві.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 квітня 2019 року та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

В апеляційній скарзі відповідач вказує, що під час проведення перевірки встановлено не нарахування позивачем податкового зобов`язання з ПДВ у зв`язку з реалізацією продукції нижче ціни придбання, яка склала її собівартість.

20.08.2019 до суду апеляційної інстанції від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому ТОВ з іноземними інвестиціями "Дікергофф/Україна" просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, оскільки таке є законним та обґрунтованим.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, думки представників позивача та думку представника відповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції з матеріалів справи встановлено, що 23 травня 2018 року Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві на підставі акта перевірки №277/26-15-14-01-05/31029255 від 25.04.2018, прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

- , яким позивачу за порушення п.п.188.1, 198.6, 201.1, 201.10 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість» всього в сумі 1 448 319 грн, в т.ч. за основним платежем в сумі 1 158 655 грн, штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 289 664 грн;

- , яким позивачу за порушення п.п.188.1, 198.6, 201.1, 201.10 Податкового кодексу України зменшено розмір від`ємного значення ПДВ за грудень 2017 року в сумі 52 435 грн.

Як вбачається з акта перевірки, збільшення грошового зобов`язання, зменшення суми від`ємного значення та застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій, ґрунтується на обставинах реалізації позивачем на адресу покупців (вантажоодержувачів) транспортних послуг за ціною, що є нижче ціни придбання даних послуг позивачем у ТОВ «Дікергофф Транспорт Україна».

Не погоджуючись з такими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення даного позову, виходячи з наступного.

Відповідно до Політики бухгалтерського обліку «Організація та методологія бухгалтерського обліку» ТОВ з II «Дікергофф /Україна/» (надалі - облікова політика підприємства або ОПП), яка надавалась Відповідачу під час проведення перевірки та аналіз якої проведено та викладено на ст. 4 Акту перевірки, облік доходів від надання транспортних послуг покупцям бетону обліковується на рахунках бухгалтерського обліку 7153 «Дохід від перевиставлених рахунків третім особам», та 7154 «Дохід від перевиставлених рахунків пов`язаним особам».

За даними вказаних рахунків, у 2015 році Позивачем було отримано (13 191 704,32+150706,87)/1,2 = 11 118 675,99 грн доходу без ПДВ.

Вказана обставина підтверджується оборотно-сальдовими відомостями по рахункам 7153 і 71543 за 2015 рік.

Разом з цим, відповідно до ОПП, облік витрат Позивача на транспортні послуги ведеться на рахунках 8454 «Транспортні витрати на збут бетону».

За даними вказаного рахунку у 2015 році Позивач придбав (поніс витрати) на послуги транспортування на суму 11 105 558,02 грн. без ПДВ, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 8454.

При цьому, акт перевірки не містить в собі жодних зауважень до формування позивачем дохідної та витратної частин при обрахунку податку на прибуток за цей же період.

Таким чином, фінансовий результат позивача від операцій з отримання-надання транспортних послуг за 2015 рік складає: 11 118 675,99 - 11 105 558,02 = 13 117,97 грн.

Аналогічним чином, шляхом обрахунку числових значень доходу і витрат, що містяться в оборотно-сальдових відомостях по рахункам 7154, 7153, 8454, 703, 84512 за 2016-2017 роки, судом встановлено, що позивачем по транспортним послугам в 2016 році отримано дохід 13 268 930,56 грн та понесено витрат в сумі 13 247 938,52 грн; в 2017 році позивачем отримано дохід в сумі 27 799 926,36 грн та понесено витрат в сумі 27 728 116,30 грн.

В цілому за 2015-2017 роки позивачем отримано доходу в сумі 52 187 532,91 грн (без ПДВ) та понесено витрат в сумі 52 081 612,84 грн (без ПДВ).

Як наслідок, фінансовий результат позивача він операцій з перевиставлення витрат від транспортування бетону складає: 52 187 532,91 грн. - 52 081 612,84 грн. = 105 920,07 грн, а отже, такі операції з перевезення за перевіряємий період є прибутковими.

Посилання контролюючого органу на необхідність застосування середньозваженої вартості послуг (шляхом ділення сум загальної вартості всіх актів приймання-передачі наданих послуг ТОВ «Дікергофф Транспорт Україна» (перевізника) на суму загальної кількості м.куб. перевезеного бетону), колегія суддів відхиляє, з огляду на те, що по-перше, такий показник вартості послуг як середньозважена вартість послуг, не передбачено діючим законодавством для цілей здійснення бухгалтерського та/або податкового обліку платників податків; по-друге, Договором перевезення вантажу № ЦМ-49 від 01.04.2015 року, укладеним між ТОВ «Дікергофф Транспорт Україна» (перевізник) та Позивачем (замовник), не передбачено встановлення середньозваженої вартості послуг, натомість Додатком № 1 до Договору № ЦМ-49 встановлюється чітка вартість перевезення 1 м.куб. вантажу (бетону) в залежності від відстані пробігу з вантажем.

Відповідно до ч.1 ст.213 Цивільного кодексу України, зміст правочину може бути витлумачений лише стороною (сторонами) такого правочину.

Таким чином, висновок посадових осіб ГУ ДФС про встановлення середньозваженої вартості, не відповідає фактичним обставинам справи, адже ціна послуг щодо перевезення (транспортування) продукції (бетону) позивача, є чіткою та встановлюється за перевезення 1 м.куб. вантажу (бетону) в залежності від відстані (пробігу) з вантажем.

Зокрема, відповідно до п.4.3. Договору № ЦМ-49, вартість перевезення 1 м.куб. бетону для Позивача (замовника) розраховується виходячи із: 1) об`єму перевезення (але не менше мінімально допустимого завантаження, тобто якщо автомобільний бетонозмішувач - (АБЗ) завантажується не повністю (не максимально), у відповідності до його технічних характеристик, розрахунок оплати за перевезення вантажу здійснюється з розрахунку мінімально допустимого завантаження АБЗ); 2) пробігу з вантажем (відстань від місяця відправлення до місця отримання бетону.

Згідно з Додатком №1 до Договору № ЦМ-49, вартість перевезення 1 м.куб. вантажу (бетону), в м. Києві складає: 105,98 грн за 1 м.куб. бетону на відстань 9 км.; 107,73 грн за 1 м.куб. бетону на відстань 10 км; 110,24 грн за 1 м.куб. бетону на відстань 11 км.

Зазначений вище принцип ціноутворення застосовується позивачем, як при придбанні послуг з перевезення від ТОВ «Дікергофф Транспорт Україна», так і для надання таких послуг контрагентам позивача (покупцям бетону).

Відповідно до п.2.6. Договору № ЦМ-49, ТОВ «Дікергофф Транспорт Україна» (перевізник) зобов`язане подекадно готувати на підставі первинних документів та надавати Позивачу (замовнику) акти приймання-передачі наданих послуг.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи ТТН та акти приймання-передачі наданих послуг, колегією суддів встановлено, що ТОВ «Дікергофф Транспорт Україна» (перевізник) подекадно (кожні 10 днів/місяць), на підставі ТТН, що підтверджують факт отримання вантажу контрагентом позивача - покупцем бетонну, та містять кількість перевезеного бетону, із застосуванням викладеного вище порядку ціноутворення, формувало та надавало на підписання позивачу (замовнику) акти приймання-передачі наданих послуг транспортування вантажу (перевезення бетону).

Акти виконаних робіт за формою та змістом відповідають вимогам ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україна»: містять інформацію про зміст та обсяг господарської операції, а також одиниці виміру господарської операції, а саме послуги перевезення бетону, його кількість в м.куб. та загальна вартість перевезення.

Натомість в Акті перевірки відповідач вказує, що вартість послуг з перевезення бетону ТОВ «Дікергофф Транспорт Україна», наприклад, за липень 2015 року, складала 116,8029 грн. за 1 м.куб. перевезення бетону (910408,60 (вартість перевезення без ПДВ) / 7794,40 (кількість перевезеного бетону в липні 2015)).

Колегія суддів не погоджується з обґрунтованістю обрахунку контролюючого органу, як такого, що здійснений середньозважено, без аналізу вартісної складової кожної окремої операції поставки бетону на підставі первинних документів, з урахуванням наступного.

Зокрема, з аналізу операції купівлі-продажу послуги з перевезення бетону за 04.07.2015 по контрагенту-покупцю позивача ПАТ «Київський механічний завод іграшок ім. М.Ф. Ватутіна» вбачається таке.

Згідно Додатку № 3 від 31.03.2015 року до Договору № ЦМ-33 від 19.02.2015 року, укладеного між Позивачем (Постачальник) та ПАТ «Київський механічний завод іграшок ім. М.Ф.Ватутіна» (Покупець), Постачальник та Покупець погодили тариф на транспортування 1м.куб. бетону на 9 км у розмірі 127,17 грн. з ПДВ (105,98 - без ПДВ).

Згідно Видаткової накладної № СВРн-0 від 04.07.2015 року за період з 04.07.2015 по 04.07.2015 за ТТН 38743, 38744, 38745, 38746, 38748, 38749, 38750 Постачальник поставив, а Покупець прийняв 37,7 м.куб. бетону В25П4 та надав транспортні послуги по бетону на 45 м.куб. за ціною 105,98 грн. без ПДВ, на загальну суму 4769,10 грн., розрахованих за принципом мінімального завантаження АБЗ.

Згідно актів здачі приймання робіт № ДТ-0000083, № ДТ-0000082 та № ДТ-000084 від 10.07.2015 року за 1 декаду липня 2015 року та розшифровок до них, ТОВ «Дікергофф Транспорт Україна» надало Позивачу транспортних послуг (перевезення бетону), по зазначеним вище ТТН, за ціною 105,98 грн. без ПДВ на загальну суму 4769,10 грн.

Таким чином, Постачальником (позивачем) були надані послуги перевезення бетону Покупцю (ПАТ «Київський механічний завод іграшок ім. М.Ф.Ватутіна»), за ціною яка не є нижчою ніж ціна таких послуг наданих позивачу його перевізником - ТОВ «Дікергофф Транспорт Україна».

Крім того, згідно Додатку № 1 від 13.07.2016 року до Договору № ЦМ-81 від 13.07.2016 року, укладеного між позивачем (Постачальник) та Колективним підприємством по будівництву інженерних мереж №6 (Покупець), Постачальник та Покупець погодили тариф на транспортування 1м.куб. бетону на 13 км у розмірі 116,60 грн. без ПДВ та на транспортування 1м.куб. бетону на 16 км у розмірі 124,10 грн. без ПДВ

Згідно видаткової накладної № СВРн-0 від 15.08.2016 року за період з 15.08.2015 по 15.08.2015 за ТТН 45364 Постачальник поставив, а Покупець прийняв 2 м.куб. бетону B15П3F50 та надав транспортні послуги по бетону на 6 м.куб., за ціною 116,60 грн. без ПДВ, на загальну суму 699,60 грн., розрахованих за принципом мінімального завантаження АБЗ.

Згідно Видаткової накладної № СВРн-0 від 16.08.2016 року за період з 16.08.2015 по 16.08.2015 за ТТН 45425, 45429 Постачальник поставив, а Покупець прийняв 12 м.куб. бетону B15П3F50 та надав транспортні послуги по бетону на 13 м.куб., за ціною 116,60 грн. без ПДВ, на загальну суму 1515,80 грн., розрахованих за принципом мінімального завантаження АБЗ.

Згідно Видаткової накладної № СВРн-3 від 20.08.2016 року за період з 20.08.2015 по 20.08.2015 за ТТН 45631 Постачальник поставив, а Покупець прийняв 4 м.куб. бетону В15П3F50 та надав транспортні послуги по бетону на 6 м.куб., за ціною 124,10 грн. без ПДВ, на загальну суму 1515,80 грн., розрахованих за принципом мінімального завантаження АБЗ.

Слід зазначити, що сторонами погоджено значення мінімального завантаження АБЗ на рівні 6 м.куб. бетону, незалежно від фактично перевезеного об`єму, який може бути меншим.

Згідно акту здачі приймання робіт № ДТ-0000122 від 20.08.2015 року за 2 декаду серпня 2018 року та розшифровки до них, ТОВ «Дікергофф Транспорт Україна» надало Позивачу транспортних послуг (перевезення бетону), по зазначеним вище ТТН, за ціною 116,60 грн. без ПДВ при транспортуванні на відстань 13 км та 124,10 грн. без ПДВ при транспортуванні на відстань 16 км на загальну суму 2960,00 грн, розрахованих за принципом мінімального завантаження АБЗ

Таким чином, Постачальником (позивачем) були надані послуги перевезення бетону Покупцю (Колективне підприємство по будівництву інженерних мереж №6), за ціною яка не є нижчою ніж ціна таких послуг, наданих Позивачу його перевізником - ТОВ «Дікергофф Транспорт Україна».

Відповідно до п.188.1, порушення якого позивачем встановлено контролюючим органом під час проведення перевірки, База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком:

товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню;

газу, який постачається для потреб населення.

Аналіз наведеної норми в контексті спірних правовідносин дає змогу дійти висновку, що доводи посадових осіб ГУ ДФС про встановлення фактів реалізації транспортних послуг за ціною нижче придбання даних послуг позивачем у ТОВ «Дікергофф Транспорт Україна», не відповідає дійсним обставинам справи, адже ціни послуг перевезення бетону контрагентам позивача (покупцям бетону) не є нижчими ніж ціна таких послуг наданих позивачу його перевізником - ТОВ «Дікергофф Транспорт Україна».

При цьому, колегія суддів не вважає необґрунтованим чи помилковим не здійснення судом першої інстанції детального аналізу та розрахунку по кожній окремій операції з надання послуг по поставці бетону за перевіряємий період, оскільки навіть якщо припустити наявність фактів реалізації позивачем окремих транспортних послуг за ціною нижче придбання даних послуг у ТОВ «Дікергофф Транспорт Україна», то відповідно до абз.2 п.188.1 Податкового кодексу України, база оподаткування таких послуг має бути збільшена на різницю між вартістю їх придбання та вартістю їх реалізації. Відтак, має збільшиться податок на додану вартість (на таку різницю), що, в свою чергу, призведе до збільшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податку на прибуток позивача.

Разом з тим, про що було зазначено ГУ ДФС в п.3.1.1.2. Акту перевірки, перевіркою повноти визначення податку на прибуток за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року, не встановлено завищення або заниження від`ємного значення об`єкта оподаткування податку на прибуток.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позову та визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23.05.2018 № (форма «Р»).

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23.05.2018 за № (форма «В4»), яким позивачу зменшено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за платежем податок на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в розмірі 52 435,00 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Так, 23 травня 2018 року Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві на підставі акта перевірки №277/26-15-14-01-05/31029255 від 25.04.2018, прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу за порушення п.п.188.1, 198.6, 201.1, 201.10 Податкового кодексу України зменшено розмір від`ємного значення ПДВ за грудень 2017 року в сумі 52 435 грн.

В акті перевірки №277/26-15-14-01-05/31029255 від 25.04.2018 зазначено, що перевіркою повноти нарахування податку на додану вартість за період з 01.01.2015 по 31.12.2017 встановлено його заниження на загальну суму 1 184 245 грн., в тому числі по періодах: березень 2015 року - 25 590 грн.; квітень 2015 року - 2909 грн.; травень 2015 року - 35539 грн.; червень 2015 року - 23705 грн.; липень 2015 року - 22862 грн.; серпень 2015 року - 26 559 грн.; вересень 2015 року - 42 941 грн.; жовтень 2015 року - 34 368 грн.; лютий 2016 року - 68578 грн.; березень 2016 року - 12 017 грн.; квітень 2016 року - 42 817 грн.; травень 2016 року - 43074 грн.; червень 2016 року - 58764 грн.; серпень 2016 року - 109405 грн.; січень 2017 року - 58245 грн.; лютий 2017 року - 31083 грн.; березень 2017 року - 19 445 грн.; квітень 2017 року - 71 437 грн.; травень 2017 року - 42 075 грн.; червень 2017 року-49 555 грн.; липень 2017 року - 42 597 грн.; серпень 2017 року - 44 857 грн.; вересень 2017 року - 59 503 грн.; жовтень 2017 року - 53 854 грн.; листопад 2017 року - 135 426 грн. та встановлено завищення суми від`ємного значення, що зараховується податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + декларації) (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (по періоду) - на загальну суму 52 435 грн., в тому числі по періодах: грудень 2017 року - 52 435 грн. (а.с.29 зворот, т.1).

Інших висновків чи розрахунків щодо завищення розміру від`ємного значення ПДВ за грудень 2017 року в сумі 52 435 грн. акт перевірки №277/26-15-14-01-05/31029255 від 25.04.2018 не містить (яким чином утворилася така сума, з чого вона складається тощо).

Разом з тим, в апеляційній скарзі містяться наступні пояснення відповідача: «Проведеною перевіркою за період з 01.01.2015 по 16.03.2015 та з 01.01.2016 по 31.12.2017 встановлено завищення задекларованих показників у рядку 10.1 колонці Б у деклараціях з податку на додану вартість на загальну суму 3 993 грн., в тому числі: за червень 2015 року на суму 1 558 грн., за липень 2015 року на суму 2 435 гривень. У ході перевірки встановлено, що ТОВ з II «Дікергофф/Україна/» задекларувало податковий кредит по взаємовідносинах з ТОВ «Край - Т» на загальну суму 3 993 грн., в тому числі: за червень 2015 року на суму 1 557,7 грн., за липень 2015 року на суму 2 435,6 гривень. Згідно з Єдиним реєстром податкових накладних податкові накладні по взаємовідносинах з ТОВ з II «Дікергофф/Україна/» та ТОВ «Край - Т» не зареєстровано, а також згідно з інформаційних баз даних ДФС, встановлено розбіжність між даними контрагентами. Тобто, перевіркою встановлено, що ТОВ з II «Дікергофф/Україна/» на порушення п. 198.6 ст.198, п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України завищено податковий кредит на суму 3 993 гривень.».

Однак, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що податкове повідомлення-рішення на суму 3 993 гривень відповідачем не виносилося та позивачем наразі не оскаржується. Висновок акту перевірки №277/26-15-14-01-05/31029255 від 25.04.2018 не містить жодних посилань на порушення позивачем приписів податкового законодавства щодо завищення податкового кредиту на суму 3 993 гривень. Відсутні докази винесення податкового повідомлення-рішення на суму 3 993 гривень і в матеріалах справи.

При цьому, жодних пояснень щодо обставин прийняття податкового повідомлення-рішення №, яким позивачу за порушення п.п.188.1, 198.6, 201.1, 201.10 Податкового кодексу України зменшено розмір від`ємного значення ПДВ за грудень 2017 року в сумі 52 435 грн. апеляційна скарга не містить.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві не змін пояснити, на підставі яких розрахунків та за яких обставин відповідачем встановлено порушення позивачем п.п.188.1, 198.6, 201.1, 201.10 Податкового кодексу України, та за яких обставин прийнято податкове повідомлення-рішення №, як саме утворилося та нараховано позивачу від`ємне значення ПДВ за грудень 2017 року в сумі 52 435 грн.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Колегія суддів зазначає, що контролюючим органом всупереч вимог ст. 77 КАС України не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили про правомірність прийняття податкового повідомлення-рішення № та обставини прийняття останнього.

Таким чином, враховуючи вищенаведене у сукупності, беручи до уваги при цьому кожен аргумент, викладений учасниками справи, колегія суддів приходить висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги фактично повторюють доводи відзиву на позовну заяву, яким суд першої інстанції надав оцінку та вірно дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, доводи апелянта не спростовують висновки суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції винесене з дотриманням норм процесуального та матеріального права, судом першої інстанції встановлено всі обставини, що мають значення для справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 05 вересня 2019 року

Головуючий суддя В.Ю. Ключкович

Судді А.Б. Парінов

О.О. Беспалов