Справа № 540/1802/19
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2019-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

06 вересня 2019 р. м. ХерсонСправа № 540/1802/19

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Пекний А.С., перевіривши виконання вимог статей 160-161 КАС України за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Нова Каховка Херсонської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Нова Каховка Херсонської області (далі-відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними рішення, дії та бездіяльність, вчинені суб`єктом владних повноважень - відповідачем, Управлінням Пенсійного фонду України у м. Нова Каховка Херсонської області, щодо умисного зупинення виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду по справі № 2-а-69/08/2117 від 08 липня 2013 року та забезпечення виконання чинного судового рішення;

- зобов`язати Новокаховське Управління Пенсійного Фонду України Херсонської області здійснити перерахунок пенсії позивача у відповідності до постанови Одеського апеляційного адміністративного суду по справі 2-а-69/08/2117 від 08 липня 2013 року та проводити пенсійні виплати згідно до постанови суду та норм чинного законодавства України;

- зобов`язати Новокаховське Управління Пенсійного Фонду України Херсонської області надати суду та позивачу довідку з розрахунком суми заборгованості по виплаті пенсії позивача у відповідності до постанови Одеського апеляційного адміністративного суду по справі 2-а-69/08/2117 від 08 липня 2013 року за період з 01 листопада 2011 року до цього часу;

- окремим судовим рішенням стягнути всю суму боргу по виплаті пенсії ОСОБА_1 з Новокаховського управління Пенсійного фонду України., яка виникла з вини посадових осіб управління ПФУ за період з 01 листопада 2011 року до моменту виконання в повному обсязі Постанови Одеського апеляційного адміністративного суду по справі 2-а- 69/08/2117 від 08 липня 2013 року.

Крім того позивач просить подовжити строк подання адміністративного позову "Про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктами владних повноважень - відповідачем, Управлінням Пенсійного Фонду України у м. Нова Каховка Херсонської області, щодо умисного зупинення виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду по справі № 2-а-69/08/2117 від 08 липня 2013 року та забезпечення виконання чинного судового рішення.".

Відповідно до ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Дослідженням позовної заяви та доданих до неї документи встановлено, що вона не відповідає вимогам ст. 161 КАС України з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно ч.ч.2, 4, 5 ст.94 КАС України письмовими доказами є документ (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

В порушення вказаних норм копії письмових доказів, доданих до позовної заяви не засвідчені в установленому законом порядку.

Крім того, слід звернути увагу на строки звернення до суду.

Так, у позовній заяві позивач зазначає, що його пенсія має нараховуватись та сплачуватись на підставі постанови Одеського апеляційного адміністративного суду по справі 2-а-69/08/2117 від 08 липня 2013 року. На підставі довідки наданої до державної виконавчої служби ГУЮ в Херсонській області управлінням ПФУ в м. Нова Каховка від 29.05.2015р. №1068/05 було проведено нарахування суми заборгованості по виплаті пенсії за судовими рішеннями за період з 19.09.2006р. по 22.05.2008р. і яка склала 36354,59 грн. Сума заборгованості сплачена у лютому 2018р. Позивач зазначає, що постанову суду по справі 2-а-69/08/2117 від 08 липня 2013 року виконано частково. Розрахунок заборгованості по пенсії позивача у відповідності до судового рішення за період з 01.11.2011р. до моменту набуття чинності постановою Одеського апеляційного адміністративного суду по справі 2-а-69/08/2117 від 08 липня 2013 року проведено не було. Сума заборгованості за зазначений період не сплачена. Таким чином, відповідач не виконує чинну постанову суду, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

З наведеного убачається, що фактично позивач оскаржує дії (бездіяльність) суб`єкта владних повноважень - відповідача на виконання рішення суду, а саме Одеського апеляційного адміністративного суду по справі 2-а-69/08/2117 від 08 липня 2013 року. При цьому, позивач зазначає, що вказане судове рішення виконане позивачем частково у лютому 2018р. Отже, про факт порушення своїх прав відповідачем через неналежне виконання судового рішення суб`єктом владних повноважень позивач дізнався у лютому 2018р. За захистом цих прав позивач звернувся у вересні 2019р. та просить продовжити строк подання адміністративного позову, не обґрунтовуючи поважність причин пропуску такого строку та не надаючи жодних доказів на підтвердження таких обставин.

Положеннями ст.122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Разом з тим, положеннями ст.383 КАС України закріплений особливий порядок звернення до суду із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду. Так, ч.1 ст.383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду (ч.4 ст.383 КАС України).

З наведених вище норм процесуального законодавства убачається, що позивачем пропущений строк звернення до суду як з адміністративного позовом, так і з заявою в порядку ст.383 КАС України.

Частиною 6 статті 161 КАС України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до частин 1, 2 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Позивачем заявлено продовження строку подання даного позову, однак відсутнє будь-яке обґрунтування щодо причин пропуску такого строку, що унеможливлює надання судом оцінки таким причинам та визнання їх поважними.

Обов`язковою для застосування в Україні є практика Європейського суду з прав людини, яка статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визнана джерелом права.

Згідно п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 р., набула чинності для України 11.09.1997 р.) "Кожен має право на ... розгляд його справи упродовж розумного строку ... судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру...".

Вирішуючи питання стосовно застосування ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Плахтєєв та Плахтєєва проти України" (заява №20347/03 §35) зазначено "… пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У такій формі в цьому пункті втілено "право на суд", одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за цивільним позовом. Однак це право не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, таким, наприклад, як передбачені законом строки давності…".

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Пономарьов проти України" (№ 3236/03 від 03 квітня 2008 року, §41) зазначено, що "…Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.".

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

В даному випадку регулювання з боку держави полягає у встановлені строків звернення з позовом до суду.

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Таким чином, дотримання строків звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій.

Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку.

Крім того, із позовної заяви та доданих до неї документів неможливо встановити у якому порядку позивач просить захистити його права, адже звернення позивача до суду оформлено позовною заявою, а фактично заявлені вимоги в порядку ст.383 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 2 ст. 169 КАС України встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, вбачаються підстави для залишення даної позовної заяви без руху та установлення позивачу строку на усунення недоліків, а саме: для визначення способу захисту своїх прав шляхом подання до суду або уточненої позовної заяви приведеної у відповідності до вимог ст.ст. 160,161 КАС України, або подання заяви в порядку та у відповідності до вимог ст. 383 КАС України, а також для надання до суду обґрунтованої заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду та докази поважності причин його пропуску та засвідчених належним чином копій документів, доданих до позову або заяви.

Керуючись ч. 1 ст. 169 КАС України,

ухвалив:

Залишити позовну заяву без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення даної ухвали.

Після усунення недоліків позовної заяви документи до суду направляти із вказівкою на номер справи 540/1802/19 та зазначенням прізвища судді, який прийняв ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала окремо не оскаржується.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання.

Суддя Пекний А.С.