Справа № 826/15264/17
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2019-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

10 вересня 2019 року № 826/15264/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого Бояринцевої М.А., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Адвокатського об"єднання "Міжнародна адвокатська допомога" до Головного управління ДФС в м. Києві, Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві про зобов"язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Адвокатське об`єднання «Міжнародна адвокатська допомога» (далі - позивач та/або АО «Міжнародна адвокатська допомога») з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - відповідач-1 та/або ГУ ДФС у м. Києві/контролюючий орган), Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - відповідач-2) та просить суд скасувати податковий борг з податку на прибуток, який визначено у податковій вимозі від 17.05.2017 року №27042-17.

Мотивуючи позовні вимоги позивач посилається на приписи пункту 129.6 статті 129 Податкового кодексу України та стверджує, що податок на прибуток ним було сплачено в повному обсязі шляхом подання відповідних платіжних доручень до банківської установи, проте останні, за відсутності вини Адвокатського об`єднання «Міжнародна адвокатська допомога» виконано не було, про що повідомлялося відповідача-2.

ГУ ДФС у м. Києві проти позову заперечив з підстав, які викладені в письмовому відзиві на позовну заяву, що долучені до матеріалів справи.

Представник відповідача-2 проти позову заперечив усно.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Адвокатським об`єднанням «Міжнародна адвокатська допомога» подано декларацію з податку на прибуток приватних підприємств № від 22.02.2015 року, в якій самостійно визначено суму податкового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 30 042,00 грн.

17.05.2017 року Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві прийнято вимогу №27042-17, згідно якої станом на 16.05.2017 рік сума податкового боргу позивача за узгодженим грошовим зобов`язанням становить 29638, 57 грн., у тому числі основний платіж - 28346,10 та пеня 1022,47.

Вирішуючи спір по суті суд керується положеннями чинного законодавства, яке діяло на час виникнення спірних правовідносин та звертає увагу на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Статтею 59 ПК України (у редакції, чинній на час винесення податкової вимоги) визначено наступне.

У разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до підпункту 60.1.4 пункту 60.1 ст. 60 ПК України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі;

У випадках, визначених підпунктом 60.1.4 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними у день набрання законної сили відповідним рішенням суду (п. 60.5 ст. 60 ПК України).

Аналіз зазначеного дає суду підстави дійти до висновку, що податкова вимога є фактично фіксацією податкового боргу, яким, в свою чергу, є узгоджене грошове зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплачене платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

При цьому, податкова вимога вважаються відкликаними у день набрання законної сили відповідним рішенням суду, яким скасовується, зокрема, сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Судом встановлено, що позивачем подано до Філія «Центральне РУ» АТ «Банк «Фінанси та кредит» платіжне доручення №12 від 18.05.2015 року на суму 29000, 00 грн., яке прийнято відділенням 19.05.2015 року з призначенням платежу: «авансовий платіж з податку на прибуток 2015 рік».

Згідно виписки по особовому рахунку за період з 01.01.2015 року по 31.05.2015 року залишок на рахунку АО «Міжнародна адвокатська допомога» становив 29 464, 02 грн., а з 01.06.2015 року по 30.06.2015 року 31 640, 02 грн.

У зв`язку з невиконанням банку вищевказаного платіжного доручення, позивачем надіслано відповідачу-2 заяву від 08.07.2015 року №137 з додатками цінним листом з описом вкладення, у якій повідомлялося про невиконання платіжного доручення №12 від 18.05.2015 року на суму 29000, 00 грн., з призначенням платежу: «авансовий платіж з податку на прибуток 2015 рік».

Також, АО «Міжнародна адвокатська допомога» подано до відділення «ОТП «Банк» в м. Києві платіжне доручення №255 від 03.03.2016 року на суму 1042, 00 грн., з призначенням платежу податок на прибуток за 2015 рік».

Крім того, позивачем подано пояснення відповідачу-2 від 17.02.2016 року №150 по податковій декларації з податку на прибуток за 2015 рік.

Пунктом 126.1 статті 126 ПК України визначено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств, рентної плати протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Згідно пункту 1.24 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 року №2346-III (далі - Закон №2346-III) переказ коштів (далі - переказ) - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою.

В свою чергу, ініціатор - особа, яка на законних підставах ініціює переказ коштів шляхом формування та/або подання відповідного документа на переказ або використання електронного платіжного засобу (п. 1.15 ст. 1 Закону №2346-III).

Приписами пункту 22.4 статті 22 Закону №2346-III визначено, що під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним:

для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника;

для банку платника - з дати списання коштів з рахунка платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку або з дати списання коштів з рахунка платника та з кореспондентського рахунка банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку.

Банки мають забезпечувати фіксування дати прийняття розрахункового документа на виконання.

Згідно пункту 1.29 статті 1 Закону №2346-III проведення переказу коштів є обов`язковою функцією, що має виконувати платіжна система.

Так, пунктом 8.1 статті 8 Закону №2346-III передбачено, що банк зобов`язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов`язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня.

Банки та їх клієнти мають право передбачати в договорах інші, ніж встановлені в абзацах першому та другому цього пункту, строки виконання доручень клієнтів.

При цьому, банк, що обслуговує платника, та банк, що обслуговує отримувача, несуть перед платником та отримувачем відповідальність, пов`язану з проведенням переказу, відповідно до цього Закону та умов укладених між ними договорів (п. 32.1 ст. 32 Закону №2346-III).

Відповідно до пункту 129.6 статті 129 ПК України за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", з вини банку або органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, такий банк/орган сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Наведені законодавчі приписи дають підстави для висновку про те, що обов`язок платника зі сплати податку/збору слід вважати виконаним з дати подання до обслуговуючого банку платіжного доручення на перерахування до бюджету грошових коштів з рахунку платника в банку за наявності в нього достатнього грошового залишку на день платежу.

При цьому платник не несе відповідальності за дії банківських та кредитних установ, які беруть участь у багатостадійному процесі сплати та перерахування податків/зборів до бюджету.

Тобто за наявності в платника відповідних доказів, що підтверджують виконання усіх передбачених законодавством умов для визнання його добросовісним платником, обов`язок зі сплати відповідної суми податкового (грошового) зобов`язання слід визнати виконаним, незалежно від фактичного зарахування платежу до бюджетної системи України.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 07.09.2018 року у справі 823/1985/17, 19.02.2019 року у справі №806/68/16.

Проаналізувавши матеріли адміністративної справи суд приходить до висновку, що в ній містяться належні та достатні докази на підтвердження виконання АО «Міжнародна адвокатська допомога» усіх передбачених законодавством умов для визнання його добросовісним платником зі сплати податку на прибуток за 2015 рік, а відтак, на думку суду, обов`язок зі сплати відповідної суми податкового (грошового) зобов`язання є виконаним, незалежно від фактичного зарахування платежу до бюджетної системи України, що свідчить про відсутність у останнього податкового боргу.

Таким чином, доводи відповідача-1 в частині того, що у випадках ненадходження грошових коштів на бюджетні рахунки органу державного казначейства і не зарахування їх у боргову частину державного або місцевих бюджетів податковий борг не може рахуватися погашеним є безпідставними.

При цьому, суд в ході розгляду справи не оцінює дотримання позивачем строків сплати грошового зобов`язання, а надає оцінку виключно наявності чи відсутності у останнього боргу, тобто перевіряє факт вчинення ним дій щодо сплати узгодженого грошового зобов`язання.

Оцінюючи спосіб звернення позивача за захистом своїх порушених прав та охоронюваних інтересів суд зверне увагу на таке.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Водночас, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 2 ст. 5 КАС України).

Приймаючи до уваги те, що приписами підпункту 60.1.4 пункту 60.1 ст. 60 ПК України встановлено, зокрема, що податкова вимога вважається відкликаною, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі, суд з урахуванням частини 2 статті 5 КАС України вважає, що Адвокатським об`єднанням «Міжнародна адвокатська допомога» обрано належний та ефективний спосіб захисту порушеного права.

Відповідно до частини 2 статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 1 ст. 77 КАС України)

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до висновку, що в ході розгляду справи відповідачами не наведено обставин, які б свідчили про необґрунтованість позовних вимог.

За таких обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Частиною 1 статті 143 КАС України встановлено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Приймаючи до уваги те, що адміністративний позов підлягає задоволенню, то судові витрати слід присудити на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-2.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 143, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Адвокатського об`єднання «Міжнародна адвокатська допомога» (04050, м. Київ, вул. Глибочицька, б. 17, корп.. 2, оф. 326, ) до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, б. 33/19. Код ), Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (02068, м. Київ, вул. Кошиця, б. 3, ) задовольнити.

2. Скасувати податковий борг Адвокатського об`єднання «Міжнародна адвокатська допомога» (04050, м. Київ, вул. Глибочицька, б. 17, корп.. 2, оф. 326, ) з податку на прибуток, який визначено у податковій вимозі від 17.05.2017 року №27042-17.

3. Судові витрати в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. присудити на користь Адвокатського об`єднання «Міжнародна адвокатська допомога» (04050, м. Київ, вул. Глибочицька, б. 17, корп.. 2, оф. 326, ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (02068, м. Київ, вул. Кошиця, б. 3, ).

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя М.А. Бояринцева