Справа № 442/4261/15-а
Суддя: Гарасимків Л. І.
Дата ухвалення: 2019-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №442/4261/15-а
Провадження №2-а/442/2/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючої судді Гарасимків Л.І.

при секретарі Петрів В.М.

представників -позивача: Паращак Н.Б., Ференц О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дрогобицької міської ради, третя особа ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення сесії Дрогобицької міської ради Львівської області,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області з позовом до Дрогобицької міської ради, третя особа ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення сесії Дрогобицької міської ради Львівської області, в якому просить: 1.) визнати протиправним та скасувати рішення 60 сесії шостого скликання Дрогобицької міської Ради Львівської області № 1587 від 17.04.2015 року "Про відмову у наданні дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок", згідно якого відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 , прооживаючому на АДРЕСА_1 , на земельну ділянку площею 651 кв.м. на вулиці Завіжінй 23-25 для ведення садівництва у зв"язку з невідповідністю розташування об"єкта ( земельної ділянки ) вимогам законів ( земельна ділянка не є вільною із числа земель міськземфонду, оскільки згідно пункту 3.12 рівшення сесії від 29.10.2014 року за № 1411 передана безоплатно у власність іншій особі, 2.) визнати протиправною бездіяльність Дрогобицької міської ради Львівської області щодо зволікання у розгляді у передбачений законом строк та спосіб його заяв (клопотань) від 28 грудня 2011р., від 11 квітня 2013р., від 22 серпня 2014р. та від 20 жовтня 2014р., адресованих до Дрогобицької міської ради з приводу приватизації вільної (незайнятої) земельної ділянки площею 651кв.м., яка знаходиться у місті Дрогобичі на вулиці Завіжній, 23-25 для ведення садівництва шляхом попереднього надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки, що мала місце у період з 09 березня 2015 року до 17 квітня 2015 року, після скасування у судовому порядку пункту 2.2. рішення чергової сесії шостого скликання Дрогобицької міської ради Львівської області №1418 від 07 листопада 2014р. «Про відмову в передачі в оренду земельної ділянки та у наданні дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок», 3.) зобов 'язати Дрогобицьку міську раду Львівської області повторно виключно у строк та спосіб, передбачений відповідним законом, розглянути на черговому засіданні сесії Дрогобицької міської ради його заяву (клопотання) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 651кв. метр, яка знаходиться у місті Дрогобичі на вулиці Завіжній, 23-25 цільове призачення якої для ведення садівництва; 4) стягнути з Дрогобицької міської ради у його користь судові витрати, понесені ним під час розгляду даного адміністративного судового спору.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те ще 28.12.2011 року ним було подано до Дрогобицької міської Ради Львівської області заяву про приватизацію вільної ( незайнятої) земельної ділянки, що розміщена по АДРЕСА_2 Завіжна між будинками № АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , площею 651 кв.м. для ведення садівництва. За наслідками розгляду цієї заяви про приватизацію земельної ділянки, я просив відповідача у справі прийняти рішення чергового засідання сесії Дрогобицької міської Ради про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 651 кв.м. для ведення садівництва, яка знаходиться у місті Дрогобичі по вулиці Завіжна між будинками № АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 . До згаданої заяви ним було додано необхідні графічні матеріали на яких зображено місце розташування цієї земельної ділянки, як це і передбачено відповідними положеннями статті 118 Земельного кодексу України. Оскільки ним не було отримано протягом значного періоду часу з Дрогобицької міської Ради Львівської області жодної відповіді чи іншої інформації щодо стану розгляду вище згаданої заяви про надання дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки, то 26.08.2014 року за вхідним №07/02274 ним подано до Дрогобицької міської ради Львівської області чергову заяву (клопотання) від 22 серпня 2014р. «щодо стану розгляду заяви про приватизацію земельної ділянки від 28 грудня 2011р. та про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою на цю земельну ділянку як вільну земельну ділянку комунальної власності міста Дрогобича».

Згідно цієї заяви він повторно просив Дрогобицьку міську раду Львівської області невідкладно (на черговому засіданні сесії міської ради) розглянути у спосіб, передбачений частинами 6 та 7 статті 118 Земельного кодексу України, нерозглянуту до цього часу його заяву. Не отримавши у черговий раз у передбачений законом місячний строк від Дрогобицької міської ради Львівської області жодної відповіді щодо стану розгляду його вищенаведеної заяви від 22 серпня 2014р., - 20 жовтня 2014р. ним повторно подано до Дрогобицької міської ради заяву щодо стану розгляду заяви (клопотання) від 22 серпня 2014р., на яку теж ще не отримав жодної належної письмової відповіді до цього часу.

Вищенаведеним його заявам до Дрогобицької міської ради щодо вирішення у передбачений законом строк та спосіб питання про надання йому, дозволу на розроблення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки площею 651кв.м. для ведення садівництва, яка знаходиться у місті Дрогобичі по вулиці АДРЕСА_5 між будинками № АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 як на вільну (незайняту) земельну ділянку комунальної власності міста Дрогобича з метою подальшої приватизації цієї земельної ділянки, передували ряд поданих ним до Дрогобицької міської ради аналогічних заяв, скарг та звернень починаючи із грудня місяця 2011р.. які теж жодного разу не були розглянуті Дрогобицькою міською радою у передбачений законом строк та спосіб.

У кінці листопада 2014р. ним виявлено у своїй поштовій скринці простий поштовий конверт із Дрогобицької міської ради, у якому містився витяг із рішення чергової сесії шостого скликання Дрогобицької міської ради за №1418 від 07 листопада 2014р. «Про відмову у передачі в оренду земельної ділянки та у наданні дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок». З цього витягу йому стало відомо, що пунктом 2.2 згаданого рішення від 07 листопада 2014р. за №1418 Дрогобицька міська рада відмовила йому у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 651 кв., яка знаходиться у місті Дрогобичі на вулиці Завіжній, 23-25 для ведення садівництва.

За таких обставин він був змушений звернутися до суду, де постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27.01.2015 року його позовні вимоги були задоволені та вирішено визнати протиправним та скасувати пункт 2.2 рішення LІІІ сесії шостого скликання Дрогобицької міської ради Львівської області №1418 від 07 листопада 2014р. «Про відмову в передачі в оренду земельної ділянки та у наданні дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок», згідно якого Дрогобицькою міською радою ОСОБА_1 безпідставно відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 651 кв.м, яка знаходиться у місті Дрогобичі на вулиці Завіжній, 23-25 для ведення садівництва. Зобов`язати Дрогобицьку міську раду Львівської області повторно виключно у строк та спосіб, передбачений відповідним законом, розглянути на черговому засіданні сесії Дрогобицької міської ради заяву (клопотання) ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 651кв.м., яка знаходиться у місті Дрогобичі на вулиці Завіжній, 23-25 для ведення садівництва та визнати протиправною бездіяльність Дрогобицької міської ради Львівської області щодо зволікання у розгляді у передбачений законом строк та спосіб заяв (клопотань) ОСОБА_1 від 28 грудня 2011 року, від 11 квітня 2013 року, від 22 серпня 2014 року та від 20 жовтня 2014 року, адресованих до Дрогобицької міської ради з приводу приватизації вільної (незайнятої) земельної ділянки площею 651кв.м., яка знаходиться у місті Дрогобичі на вулиці Завіжній, 23-25 для ведення садівництва шляхом попереднього надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки. Дана постанова вступила у законну силу 09.02.2015 року.

Крім цього 27.05.2015 року із Дрогобицької міської Ради ним отримано відповідь № 3-32/2938 від 18.05.2015 року разом із оскаржуваним рішенням 60 сесії шостого скликання Дрогобицької міської Ради Львівської області № 1587 від 17.04.2015 року "Про відмову у наданні дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок", де йому черговий раз було відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки, у зв"язку з невідповідністю розташування об"єкта( земельної ділянки) вимогам законів ( земельна ділянка не є вільною із числа земель міськземфонду, оскільки згідно пункту 3.12. рішення сесії від 29.10.2014 року за 1411 передана безоплатно у власність іншій особі)

Ознайомившись із оскаржуваним рішенням, зваживши на перелік норм матеріального закону, що стали підставою для його прийняття, врахувавши той факт, що згаданим рішенням у черговий раз грубо порушується ряд його законних прав та інтересів, вважає, що таке рішення є протиправним, а тому змушений звернутися в суд за захистом порушених прав та інтересів.

Представники позивача, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав викладених в позовній заяві, просять позов задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, хоч належним чином був повідомлений про день та час слухання справи. Причини неявки суд не повідомив.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з"явилася, хоч належним чином була повідомлена про день та час слухання справи. Причини неявки суд не повідомила.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею 205 КАС України

Суд, з`ясувавши всі обставини справи, перевіривши їх письмовими доказами шляхом дослідження, приходить до наступного висновку.

Однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.4 ч. 3 ст. 2 КАС України є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування відповідно до Конституції України визначає, згідно преамбули, Закон України «Про місцеве самоврядування» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Конституцією України передбачено форми та засоби реалізації права територіальних громад на місцеве самоврядування і вказано, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території (ч. 1 ст. 144).

На основі цього положення Конституції України в Законі України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що у формі рішень приймаються нормативні та інші акти.

При вирішенні даного спору, суд застосовує наступні норми.

Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною закону. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 140 Конституції України встановлено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Згідно з частиною 1 статті 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території. Інші питання організації місцевого самоврядування, формування, діяльності та відповідальності органів місцевого самоврядування визначаються законом на підставі статті 146 Конституції України.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно із статтею 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Пунктом 34 частини 1 статті 26 вищезгаданого Закону, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до частин 1, 5 статті 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради. Сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Згідно з частинами 1, 2 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Відповідно до пунктів «а» та «б» частини 1 статті 12 Земельного кодексу України (надалі - ЗК України) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Пунктом «а» частини 3 статті 22 ЗК України передбачено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Згідно з абзацом першим частини 1 та частини 2 статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Пунктом «в» частини 3 статті 116 ЗК України передбачено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

У відповідності до частини 5 статті 116 ЗК України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Частиною 1 статті 122 ЗК України визначено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до частини 6 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з частиною 7 статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно з абзацом першим частини 3 статті 123 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об`єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу.

Аналіз цієї норми дає підстави для висновку, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. З іншого боку, подання зацікавленою особою документів, необхідних для розгляду клопотання, не в повному обсязі або виявлення у документах, поданих замовником, недостовірних відомостей об`єктивно перешкоджають розгляду та винесенню законного рішення про надання дозволу/вмотивованої відмови на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

У разі надання особою пакету документів, необхідних для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з недоліками щодо комплектності, форми чи змісту, відповідний орган має право звернутися до заявника з пропозицією усунути виявлені недоліки. Така дія є правомірним способом поведінки органу і має на меті створення громадянам та юридичним особам умов для реалізації їх прав на землю. Зазначена пропозиція щодо усунення недоліків не може вважатися «відмовою у наданні дозволу» у розумінні частини сьомої статті 123 ЗК України. Проте, звернення з такою пропозицією не звільняє відповідний орган від обов`язку прийняти рішення щодо надання дозволу (або відмову) в межах встановленого законом місячного строку.

При вирішенні спору, суд виходив з наступних мотивів.

Суд встановив, що постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27.01.2015 року позовні вимоги позивача ОСОБА_1 були задоволені та вирішено визнати протиправним та скасувати пункт 2.2 рішення LІІІ сесії шостого скликання Дрогобицької міської ради Львівської області №1418 від 07 листопада 2014р. «Про відмову в передачі в оренду земельної ділянки та у наданні дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок», згідно якого Дрогобицькою міською радою ОСОБА_1 безпідставно відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 651 кв.м, яка знаходиться у місті Дрогобичі на вулиці Завіжній, 23-25 для ведення садівництва, зобов`язати Дрогобицьку міську раду Львівської області повторно виключно у строк та спосіб, передбачений відповідним законом, розглянути на черговому засіданні сесії Дрогобицької міської ради заяву (клопотання) ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 651кв.м., яка знаходиться у місті Дрогобичі на вулиці Завіжній, 23-25 для ведення садівництва та визнано протиправною бездіяльність Дрогобицької міської ради Львівської області щодо зволікання у розгляді у передбачений законом строк та спосіб заяв (клопотань) ОСОБА_1 від 28 грудня 2011 року, від 11 квітня 2013 року, від 22 серпня 2014 року та від 20 жовтня 2014 року, адресованих до Дрогобицької міської ради з приводу приватизації вільної (незайнятої) земельної ділянки площею 651кв.м., яка знаходиться у місті Дрогобичі на вулиці Завіжній, 23-25 для ведення садівництва шляхом попереднього надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки.

З вищенаведеного вбачається, що заявлені вимоги позивача ОСОБА_1 в тій частині уже вирішено, пістав для задоволення цих вимог повторно суд не вбачає.

Рішенням 60 сесії шостого скликання Дрогобицької міської Ради Львівської області № 1587 від 17.04.2015 року "Про відмову у наданні дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок", позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки, у зв"язку з невідповідністю розташування об"єкта( земельної ділянки) вимогам законів ( земельна ділянка не є вільною із числа земель міськземфонду, оскільки згідно пункту 3.12. рішення сесії від 29.10.2014 року за 1411 передана безоплатно у власність іншій особі). Про вказане рішення Відповідач повідомив Позивача листом від 27.05.2015р.

Суд вважає, що така відмова Відповідача була мотивована та не свідчить про формальний розгляд заяви Позивача, оскільки відповідно до частини 7 статті 118 ЗК України законодавцем передбачено вичерпні підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, а саме: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Вказаний перелік підстав є вичерпним.

Та як, рішення сесії від 29.10.2014 року за 1411, який спірна земельна ділянка була передана безоплатно у власність іншій особі було чинне.

Водночас, суд зазначає, що зміст статей 118, 122 ЗК України вказує про те, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає прийняття позитивного рішення про надання її у власність, оскільки процес передачі земельної ділянки громадянам у власність є стадійним, зокрема, першою стадією якого є надання уповноваженим органом дозволу на розробку проекту землеустрою, що свідчить про відсутність у Відповідача законних підстав для встановлення будь-яких обмежень у надані дозволу на розробку проекту землеустрою особі при дотриманні нею вимог вказаних статей Земельного кодексу України.

Суд згідно ч. 1 ст. 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Аналіз наведених у рішенні 60 сесії шостого скликання Дрогобицької міської Ради Львівської області № 1587 від 17.04.2015 року "Про відмову у наданні дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок", підстав, з яких міська рада відмовила Позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, вказує на те, що така входить до переліку обставин, які згідно з положенням частини 7 статті 118 ЗК України надають уповноваженому суб`єкту владних повноважень можливість обирати між двома альтернативними варіантами свої поведінки - надати дозвіл або відмовити у його наданні.

Отже, вищезазначені положення норм Земельного кодексу України та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» надають Відповідачу повноваження на вирішення питання про надання або відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та зобов`язують прийняти рішення, а також визначають перелік підстав, з яких може бути прийняте рішення про відмову.

ОСОБА_5 відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення було дотримано вимоги Земельного кодексу України та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»

Суд наголошує, що підстава відмови у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою, на яку посилається Відповідач у рішенні 60 сесії шостого скликання Дрогобицької міської Ради Львівської області № 1587 від 17.04.2015 року, а саме, що земельна ділянка передана безоплатно у власність іншій особі, може бути перешкодою для задоволення клопотання Позивача.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що Відповідач при прийнятті рішення діяв з дотриманням вимог Конституції та законів України, тому позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення 60 сесії шостого скликання Дрогобицької міської Ради Львівської області № 1587 від 17.04.2015 року "Про відмову у наданні дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок", не підлягають до задоволення.

Зібрані і досліджені докази у справі, не підтверджують і не обґрунтовують всі позовні вимоги, з якими до суду звернувся позивач ОСОБА_1 .

З вищевикладеного суд дійшов до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Дрогобицької міської ради, третя особа ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення сесії Дрогобицької міської ради Львівської області, слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 7-11, 71-72, 86, 94, 128, ч. 1 ст.134, 158, 159, 162-163, 242-246, 250, 255, 295 КАС України, суд

вирішив :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Дрогобицької міської ради, третя особа ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення сесії Дрогобицької міської ради Львівської області, відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції може бути подано протягом тридцяти днів після його проголошення до Восьмого Апеляційного Адміністративного суду.

Суддя Л.І.Гарасимків