Справа № 826/7083/18
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2019-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

03 вересня 2019 року № 826/7083/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

за участю секретаря судових засідань Гарбуз К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомНаціонального університету біоресурсів і природокористування України
до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України
провизнання протиправним та скасування рішення - за участю представників позивача: Бова А.П., Карман Н.О.; від відповідача - не прибув;
встановив:

Національний університет біоресурсів і природокористування України звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України, у якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 21 лютого 2018 року № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що останнім в межах граничного терміну було перераховано грошові кошти на оплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - ЄСВ) за січень-лютий 2016 року, однак на неправильний рахунок, що в подальшому було самостійно виявлено та усунуто організацією, а кошти спрямовані за належністю. Вважає, що такі обставини не свідчать про порушення законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску й не можуть бути підставою для притягнення посадової особи платника до адміністративної відповідальності.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 травня 2018 року, відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду.

Розпорядженням керівника апарату суду від 14 травня 2019 року №475, у зв`язку з тимчасовим відстороненням від здійснення правосуддя судді, у провадженні якого перебувала адміністративна справа №826/7083/18, відповідно до пунктів 2.3.49, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, справу за позовом Національного університету біоресурсів і природокористування України до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення передано на повторний автоматизований розподіл справ між суддями, за результатами якого визначено суддю Шейко Т.І.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 травня 2019 року справу прийнято до провадження суддею Шейко Т.І. та призначено до розгляду у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, а саме наголосив на тому, що позивачем не дотримано вимог чинного законодавства та не сплачено єдиний внесок у відповідні строки за відповідним місцем обліку на відповідні рахунки органів доходів і зборів, що підтверджується інтегрованою карткою платника податків Національного університету біоресурсів і природокористування України за 2016 та 2017 роки.

В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, хоча й належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, клопотань про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника чи відкладення розгляду справи не надходило.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Національний університет біоресурсів і природокористування України до 01 січня 2016 року перебував на податковому обліку в Державній податковій інспекції у Голосіївському районі м. Києва.

З 01 січня 2016 року Національний університет біоресурсів і природокористування України переведено з Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м. Києва до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби. У зв`язку з чим, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування позивач мав сплачувати до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.

При перерахуванні вищевказаного внеску в січні-лютому 2016 року відповідно до платіжних доручень від 28 січня 2016 року №113 на суму 1484711,38 грн. та від 26 лютого 2016 року №520 на суму 1966896,91 грн., позивачем своєчасно та в повному обсязі, але помилково, єдиний соціальний внесок перерахований на розрахунковий рахунок Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м. Києва.

Позивачем за зразком, у відповідності з порядком зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 16 січня 2016 року №6, на ім`я керівника органу доходів і зборів у Голосіївському районі ОСОБА_1 , 31 березня 2016 року подана заява про перерахунок помилково сплачених коштів по єдиному соціальному внеску.

За результатами розгляду поданої позивачем заяви про перерахування помилково сплачених коштів по єдиному соціальному внеску, 07 квітня 2016 року проведено перерахування коштів з одного бюджетного рахунку на інший (платіжне доручення від 07 квітня 2016 року №157).

Проте, 04 квітня 2016 року на адресу позивача від МГУ ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників надійшла вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ю-276-17, зі змісту якої вбачається, що станом на 31 березня 2016 року заборгованість позивача зі сплати єдиного внеску не загальнообов`язкове державне соціальне страхування становить 1302165,83 грн.

Вказана вимога одразу погашена позивачем в межах термінів, визначених законодавством, шляхом сплати її від 06 квітня 2016 року черговим платежем, відповідно до платіжного доручення від 06 квітня 2016 року №1564 на суму 1900000,00 грн., а 7 квітня 2016 року Державною податкової інспекцією у Голосіївському районі м. Києва перераховано 5483601,26 грн. до МГУ - Центрального офісу з обслуговування великих платників, які раніше помилково сплачені на інший бюджетний рахунок.

Однак, не дивлячись на вищезазначене, Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби винесено рішення від 21 лютого 2018 року № про застосування штрафних санкцій на нарахування пені за несплату (перерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Позивач оскаржував рішення від 21 лютого 2018 року до Державної фіскальної служби України, проте рішенням від 03 квітня 2018 року №11797/6/99-99-11-02-02-25 оскаржуване рішення залишено без змін, а скаргу позивача без задоволення.

Позивач, не погоджуючись з такими діями відповідача, з метою захисту власних порушених прав та інтересів, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року №2464-VI (далі - Закон №2464-VI).

Частиною другою статті 6 Закону №2464-VI (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) визначено, що платник єдиного внеску зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку (частина сьома статті 9 Закону №2464-VI).

У відповідності до частини восьмої статті 9 Закону №2464-VI платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

У разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом (частина одинадцята статті 9 Закону №2464-VI).

Згідно пункту 2 частини одинадцятої статті 25 Закону №2464-VI за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

У відповідності до частини шостої статті 9 Закону №2464-VI для зарахування єдиного внеску в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та його територіальних органах відкриваються в установленому порядку небюджетні рахунки відповідному органу доходів і зборів. Зазначені рахунки відкриваються виключно для обслуговування коштів єдиного внеску.

Обслуговування коштів єдиного внеску здійснюється згідно з Положенням про рух коштів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 12 лютого 2016 року №54 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02 березня 2016 року за №330/28460) (далі - Положення), у відповідності до пункту 1 розділу II якого (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) ДФС та її територіальні органи відкривають в органах Казначейства небюджетні рахунки за балансовим рахунком 3719 «Рахунок для зарахування коштів, які підлягають розподілу за видами загальнообов`язкового державного соціального страхування» (далі - рахунок 3719) для зарахування та розподілу страхових коштів.

За змістом пунктів 1-3 розділу III Положення страхові кошти, що сплачуються страхувальниками, зараховуються на рахунки 3719, відкриті на ім`я територіальних органів ДФС в управліннях (відділеннях) Казначейства й на кінець операційного дня перераховуються Головними управліннями Казначейства на відповідні рахунки 3719 головних управлінь ДФС з подальшим перерахуванням на відповідні рахунки 3719, відкриті на ім`я ДФС в Казначействі.

Страхові кошти, акумульовані на рахунках 3719 ДФС, об 11 год. 00 хв. наступного операційного дня розподіляються автоматично за видами загальнообов`язкового державного соціального страхування відповідно до визначених Законом пропорцій (у відсотках) та перераховуються за призначенням - на рахунки, відкриті в Казначействі за балансовим рахунком 3717 «Рахунки державних позабюджетних фондів» на ім`я фондів загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування.

Як визначено пунктом 1 частини десятої статті 9 Закону №2464-VI, днем сплати єдиного внеску вважається день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

Крім цього, пунктом 22.4 статті 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 5 квітня 2001 року №2346-III визначено, що при використанні розрахункового документа ініціювання переказу вважається завершеним з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника.

Як зазначив позивач та вбачається з матеріалів справи, що не спростовано відповідачем, позивач суми єдиного внеску в січні-лютому 2016 року перерахував відповідно до платіжних доручень:

- від 28 січня 2016 року №113 на суму - 1484711,38 грн.;

- від 26 лютого 2016 року №520 на суму - 1966896,91 грн.;

- від 30 березня 2016 року №30 на суму - 2031992,97 грн.

За вказаними платіжними дорученням грошові кошти по сплаті єдиного внеску своєчасно та в повному обсязі сплачені, проте помилково перераховані на розрахунковий рахунок Державної податкової інспекції у Голосіївському районі міста Києва.

В той же час, матеріалами справи підтверджується, що позивачем вчинялися усі необхідні дії для виправлення вищенаведеного помилкового перерахування коштів, а саме була подана заява на ім`я керівника органу доходів і зборів у Голосіївському районі ОСОБА_1 , про перерахунок помилково сплачених коштів по єдиному соціальному внеску.

Вищезазначена заява задоволена та 07 квітня 2016 року Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі міста Києва перераховано грошові кошти у розмірі 5483601,26 грн. до МГУ ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків.

Допущена позивачем помилка не свідчить про несплату необхідної суми ЄСВ у визначений законодавством строк та не спричинила настання жодних негативних наслідків або збитків для відповідного бюджету та держави в цілому, оскільки страхові кошти в подальшому (на кінець операційного дня) у будь-якому разі підлягали перерахуванню на відповідні рахунки 3719, відкриті на ім`я ДФС в Казначействі. До того ж, згодом така помилка самостійно виявлена платником, який вжив відповідні заходи щодо спрямування коштів за належністю.

Враховуючи встановленні обставини, суд вважає, що здійснення помилки під час перерахування платником суми грошового зобов`язання з ЄСВ у строк, встановлений Законом №2464-VI, має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова, а тому не може слугувати підставою для притягнення платника та його посадових осіб до відповідальності за несплату або несвоєчасну сплату ЄСВ.

Така правова позиція узгоджується з численною судовою практикою, наявною зокрема у матеріалах даної справи.

З урахуванням наведеного висновки відповідача не ґрунтуються на правильному застосуванні норм чинного законодавства, у зв`язку з чим рішення, прийняте на підставі таких висновків, підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги є обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не виконав покладений на нього обов`язок.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки в даному випадку суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, то судові витрати підлягають відшкодуванню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 42-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

в и р і ш и в:

Позов Національного університету біоресурсів і природокористування України задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 21 лютого 2018 року № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Стягнути на користь Національного університету біоресурсів і природокористування України (03041, м. Київ, вулиця Героїв Оборони, будинок 15 ) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України (адреса: 04119, м. Київ, вулиця Дегтярівська, 11г, ) понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 7442,68 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко

Повний текст рішення складено 06 вересня 2019 року.