Справа № 560/1961/19
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2019-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/1961/19
РІШЕННЯ

іменем України

06 вересня 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Петричковича А.І. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить: 1) Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Хмельницькій області щодо неподання до Державної фіскальної служби України у 15-ти денний строк з дня реєстрації заяви висновку щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв"язку з встановленням II групи інвалідності; 2) зобов`язати Головне управління ДФС у Хмельницькій області надіслати до Державної фіскальної служби України висновок про нарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у 200-кратному розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, тобто в сумі 290000,00 грн, у зв`язку з встановленням II групи інвалідності відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію".

В обґрунтування позову зазначає, що працював в органах податкової міліції і наказом ДПА у Хмельницькій області від 17.05.2005 №133-о звільнений з органів податкової служби. Вказує, що з 01.11.2016 йому встановлена ІІ група інвалідності (захворювання пов`язане з проходженням служби в ОВС). Зазначає, що звертався до відповідача із заявою (рапортом) та доданими документами про виплату одноразової грошової допомоги, однак листом № 17278/Г/22-01-04-02-23 від 02.05.2019 відповідач повернув зазначені документи. Оскільки відповідач не звертався ні з документами, ні з висновком до ДФС України щодо виплати грошової допомоги позивачу, і відповідно будь-яке рішення з даного питання ДФС України не приймало, тому підстав у відмові виплати одноразової грошової допомоги передбачених п. 14 Порядку № 850 немає.

Ухвалою суду від 08.07.2019 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи (арк. спр. 2-3).

23.07.2019 до суду поступив відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову. Вказує, зокрема, що Закон України від 20.05.1990 №565-ХІІ Про міліцію втратив чинність, в т.ч. і ст. 23 цього Закону, друга група інвалідності у зв`язку із захворюванням пов`язаним проходженням служби в ОВС позивачу встановлена 01.11.2016. Звертає увагу на те, що з органів податкової міліції позивач був звільнений в 2005 році, а 2-а група інвалідності вперше була більше ніж через одинадцять років після його звільнення, і з матеріалів справи не вбачається що саме стало підставою для встановлення групи інвалідності, адже свідоцтво про хворобу від 22.04.2015 року. Зазначає, що Головне управління ДФС у Хмельницькій області не приймало рішення про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , а лише направлено письмове повідомлення з додатками. Також, подав клопотання, в якому просить розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження (арк. спр. 28-30).

Згідно з ухвалою від 24.07.2019, заяву від 19.07.2019 Головного управління ДФС у Хмельницькій області про розгляд справи за правилами загального позовного провадження або в судовому засіданні з викликом сторін залишено без задоволення (арк. спр. 34-35).

З`ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог, так і заперечень, та оцінивши докази, суд прийшов до таких висновків, враховуючи наступне.

Позивач проходив службу в органах податкової міліції, та був звільнений на підставі Наказу Державної податкової адміністрації у Хмельницькій області №133-о від 17.05.2005 відповідно до ст.24 Закону України "Про державну податкову службу в Україні", ст.64 п. "Б" (через хворобу). Підстава: рапорт Гроха В.М., свідоцтво про хворобу №257 від 22.04.2005 (арк. спр. 31).

З 01.11.2016 позивачу Хмельницькою обласною медико-соціальною експертною комісією довічно другу групу інвалідності, причина інвалідності: "захв., так, пов`язане з проход. служби в ОВС" (арк. спр. 16-17).

17.04.2019 позивач звернувся до Головного управління ДФС у Хмельницькій області із супровідним листом в якому просив, відповідно до п.8 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою КМ України від 21.10.2015 №850 в 15-ти дений строк з дня реєстрації документів направити до ДФС України висновок щодо виплати одноразово грошової допомоги та додав відповідні документи, і в тому числі Заяву (рапорт) (арк. спр.12).

Листом №17278/Г/22-01-04-02-23 від 02.05.2019 Головне управління ДФС у Хмельницькій області повідомило позивача, що розглянуло його звернення і перелік документів, наданих листом з вх №Г/77/ДНЗ від 17.04.2019 та ствердило, що відповідно до Закону України Про національну поліцію, від 02 липня 2015 року №580-VІІІ, 07 листопада 2015 року Закон України Про міліцію, від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ втратив чинність, тому готувати висновки про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням групи інвалідності та втратою працездатності колишнім працівникам податкової міліції після вказаної дати законні підстави відсутні. Призначення та виплату одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням групи інвалідності, може бути розглянуто тільки після внесення змін до нормативно-правових актів, щодо правового та соціального захисту осіб начальницького та рядового складу податкової міліції та членів їх сімей, і повернуло без розгляду, надані ОСОБА_1 документи (арк. спр. 13).

Отже, відповідач вирішив Заяву (рапорт) про виплату одноразово грошової допомоги листом за №17278/Г/22-01-04-02-23 від 02.05.2019, повернувши надані заявником документи з підстав вказаних у цьому листі, що суд критично оцінює, враховуючи наступне.

Пунктом 356.1 ст. 356 Податкового кодексу України передбачено, що держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20 - 23 Закону України "Про міліцію" та Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Частиною 6 ст. 23 Закону України від 20.12.1990 №565-ХІІ Про міліцію (далі - Закон №565-ХІІ) встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

07.11.2015 втратив чинність Закон №565-ХІІ та набрав чинності Закон України Про Національну поліцію від 02.07.2015 №580-VIІI (далі - Закон №580-VIІI).

Пунктом 15 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №580-VIІI передбачено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України Про міліцію, зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України Про Національну поліцію.

Отже, передбачені в Законі №565-ХІІ гарантії соціального та правового захисту для працівників міліції продовжують поширювати свою дію на працівників податкової міліції та реалізуються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відтак, суд приходить до висновку, що за колишніми працівниками податкової міліції, яким встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом №565-ХІІ.

Посилання відповідача на те, що Закон №565-ХІІ втратив чинність внаслідок прийняття Закону №580-VIІI є безпідставними, оскільки Законом №580-VIІI право на отримання одноразової грошової допомоги працівникам податкової міліції не передбачено, а за правилами пункту 15 Перехідних положень Закону №580-VIІI зберігається право та порядок її виплати, які діяли до набрання чинності цим законом.

На виконання ст. 23 Закону №565-ХІІ постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі - Порядок №850).

Пунктом 4 Порядку №850 визначено, що якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Згідно з п. 7 Порядку №850, працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках). До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Відповідно до п. 8 Порядку №850, керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.

Згідно з п. 9 Порядку №850, МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Отже, Порядком №850 встановлено певний порядок дій відповідного органу до якого особа звернулася за виплатою грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності, який (орган) в свою чергу після надходження від особи заяви з відповідними доданими до неї документами, зобов`язаний, зокрема, скласти та подати до МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначених в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги і саме МВС протягом встановленого строку буде вирішувати питання щодо наявності чи відсутності підстав для виплати грошової допомоги.

Однак, відповідач, не складаючи вказаного висновку та не направляючи його до МВС, як це передбачено Порядком №850, повідомив позивача про відсутність можливості здійснити виплату грошової допомоги, чим фактично вирішив віднесене до компетенції МВС питання про наявність чи відсутність підстав для виплати такої допомоги, у зв`язку із чим порушив права позивача та вимоги чинного законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11 жовтня 2018 року по справі №824/115/17-а (адміністративне провадження № К/9901/4884/17).

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як наслідок, слід зобов`язати Головне управління ДФС у Хмельницькій області повторно розглянути Заяву (рапорт) ОСОБА_1 щодо виплати одноразової грошової допомоги, відповідно до ст. 23 Закону №565-ХІІ та Порядку №850. При цьому, потрібно враховувати, що суд не визначає розмір виплати, виходячи з кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, адже це у висновку робить орган внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, відповідно до п.8 Порядку №850, тому в цій частині позовна вимога не задовольняється. Тобто, відповідач в межах своєї компетенції, згідно з п. 8 Порядку №850, повинен в 15-денний строк з дня реєстрації документів, зазначених в пунктах 6 або 7 цього Порядку та умов, подати в МВС висновок щодо виплати грошової допомоги ОСОБА_1 , а не вирішувати Заяву (рапорт) Гроха Володимира ОСОБА_2 листом № 17278/Г/22-01-04-02-23 від 02.05.2019, що як встановлено судом протиправно. Рішення по Заяві (рапорт) позивача, відповідно до вимог п.9 Порядку №850 прийме в місячний строк МВС, яких може бути два: 1) про призначення грошової допомоги або 2) про відмову в призначенні грошової допомоги, що підтверджує висновок суду у цій адміністративній справі.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивач частково довів позовні вимоги, а суб`єкт владних повноважень, який заперечує проти позову, не довів, що діяв у межах закону, що підтверджено доказами, перевіреними в суді, тому, з урахуванням правових висновків Верховного Суду у справі №824/115/17-а (адміністративне провадження № К/9901/4884/17) та встановлених обставин в цій адміністративній справі, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору, судових витрат, які визначені ст. 132 КАС України і підлягають розподілу, немає.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним вирішення Головним управлінням ДФС у Хмельницькій області Заяви (рапорт) Гроха Володимира Миколайовича від 17.04.2019 листом № 17278/Г/22-01-04-02-23 від 02.05.2019 та висновки цього листа.

Зобов`язати Головне управління ДФС у Хмельницькій області повторно розглянути Заяву (рапорт) ОСОБА_1 від 17.04.2019 щодо виплати одноразової грошової допомоги, відповідно до ст. 23 Закону України від 20.12.1990 №565-ХІІ Про міліцію та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судових витрат, які визначені ст. 132 КАС України і підлягають розподілу, немає.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 06 вересня 2019 року

Позивач:Грох ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління ДФС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 39492190)

Головуючий суддя А.І. Петричкович