Справа № 826/14763/18
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2019-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 серпня 2019 року № 826/14763/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши в за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулась громадянка ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації (далі - відповідач, Святошинська РДА) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язати забезпечити впорядкований соціальним житлом у позачерговому порядку.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач в порушення Правил обліку громадян, як потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP протиправно не вчиняє дій щодо забезпечення її соціальним житлом у позачерговому порядку.

Відповідач позов не визнав, надав суду письмовий відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначив, що всі особи, які потребують поліпшення житлових умов і знаходяться в черзі перед Позивачем, мають такі ж права, передбачені Законом України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», як і позивач. Будь-якими перевагами один перед одним особи, які мають однакове право на позачергове одержання житла, законом не наділені. Таким чином, надання житла Позивачу без дотримання порядку черговості суперечитиме чинному законодавству і порушуватиме права інших осіб, включених до цього списку раніше, незважаючи на тривалість перебування Позивача на квартирному обліку.

За правилами п.2 ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України судом було ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, розпорядженням Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 02.03.2005 №318, ОСОБА_2 призначено опікуном над малолітньою ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 матері - ОСОБА_3 ), зобов`язано опікуна вирішити питання реєстрації позивача за адресою: АДРЕСА_1 .

Розпорядженням Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 12.07.2010 №710, відповідно до «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм житлових приміщень в Українській РСР», позивача прийнято на квартирний облік за місцем проживання.

Згідно з даними книги реєстрації Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна (лист від 30.03.2010р. №10982(И-2010)), 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 на праві власності була зареєстрована за позивачкою на підставі свідоцтва про право власності на житло від 24.10.1994. Вказане житлове приміщення було продане 25.10.1994.

Відповідно до витягу з облікової справи №36871 АС «Квартоблік», станом на 24.10.2018 Позивач перебуває на квартирному обліку з 12.07.2010 в загальній черзі за номером 6303, в списку позачергового одержання житла за номером 527, за категорією обліку за номером 5.

Позивач зазначає, що у зв`язку з тим, що вона є дитиною-сиротою то на підставі Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» має право на забезпечення житлом позачергово.

Невиконання Святошинською РДА зобов`язання щодо забезпечення житлом позивача стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої ст.19 Конституції України органи Державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані Діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.33 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, які досягли 16 років, у разі відсутності в таких дітей житла мають право зараховуватися на квартирний облік та соціальний квартирний облік за місцем їх походження або проживання до встановлення опіки, піклування влаштування в прийомні сім`ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, за заявою опікуна чи піклувальника, прийомних батьків, батьків-вихователів, адміністрації закладу, де проживає дитина, або органу опіки та піклування. Після досягнення 18 років такі діти протягом місяця забезпечуються соціальним житлом до надання їм благоустроєного житлового приміщення для постійного проживання.

Статтею 46 Житлового кодексу Української PCP встановлено, що дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, після завершення терміну перебування у сім`ї опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладах для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також особам з їх числа у разі відсутності житла або неможливості повернення займаного раніше жилого приміщення в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, жиле приміщення надається поза чергою. Громадяни, які мають право на позачергове одержання жилих приміщень, включаються до окремого списку.

Згідно із ст. 43 Житлового кодексу Української PCP та пунктом 38 Правил обліку громадян, як потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11 грудня 1984 року №470 (далі - Правила обліку), жилі приміщення з державного житлового фонду надаються підприємствами, установами, організаціями, райдержадміністраціями за місцем перебування громадян на квартирному обліку в порядку черговості. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на квартирний облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового та позачергового одержання жилих приміщень).

Відповідно до ч.1 ст.24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Тобто, кожний громадянин України має і може користуватися на рівних підставах з іншими громадянами всім обсягом конституційних прав і свобод без дискримінації з боку держави або інших осіб за будь-якими мотивами. Обов`язок додержуватися закону, його виконувати, право використовувати закон в своїх інтересах, а також юридична відповідальність перед законом за його порушення є рівною для всіх громадян. Не може бути винятків з цього правила, зважаючи на будь-які особливі заслуги особи, її соціальний статус тощо.

З огляду на вищенаведене, особи, які потребують поліпшення житлових умов і знаходяться в черзі перед позивачем, мають такі ж права, передбачені Законом України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», як і позивач. Будь-якими перевагами один перед одним особи, які мають однакове право на позачергове одержання житла, законом не наділені.

Таким чином, надання житла позивачу без дотримання порядку черговості буде порушенням принципу рівності перед законом громадян, який гарантується Конституцією України та порушуватиме права інших громадян, включених до цього списку раніше позивача.

Відносно забезпечення позивача соціальним житлом, суд зазначає наступне.

Згідно з Порядком надання соціального житла, а також урахування площі житла, що перебуває у власності громадянина, якому надається квартира або садибний (одноквартирний) житловий будинок з житлового фонду соціального призначення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 №682 «Деякі питання реалізації Закону України «Про житловий фонд соціального призначення», передбачено, що житлове приміщення з житлового фонду соціального призначення безоплатно надається громадянинові та членам його сім`ї, що перебувають разом з ним на соціальному квартирному обліку.

Згідно з довідкою відділу обліку та розподілу житлової площі Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації № 689 від 29.10.2018 позивач на соціальному квартирному обліку при Святошинській районній в місті Києві державній адміністрації станом на 29.10.2018 не перебуває.

Враховуючи зазначене вище, суд прийшов до висновку, що відповідачем правомірно вказано на відсутність законних підстав на забезпечення позивача саме соціальним житлом.

Щодо ствердження позивача про наявність матеріальної можливості у відповідача забезпечити його житлом, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, зокрема, облік громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов; розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності; та делеговані повноваження, зокрема: облік відповідно до закону житлового фонду, здійснення контролю за його використанням; надання відповідно до закону громадянам, які потребують соціального захисту, безоплатного житла або за доступну для них плату; здійснення контролю за станом квартирного обліку та додержання житлового законодавства на підприємствах, в установах та організаціях, розташованих на відповідній території, незалежно від форм власності.

Виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) в межах функцій органу місцевого самоврядування своїм розпорядженням від 11.09.2014 №1017 «Про деякі питання розподілу житлової площі в місті Києві» (далі - Розпорядження №1017) визначив, що розподіл та передачу в установленому порядку житлових приміщень районним в місті Києві державним адміністрація підприємствам, установам, організаціям від імені виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) здійснює Департамент будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (пункт 2 Розпорядження №1017).

Пунктом 3 вказаного Розпорядження №1017 передбачено обов`язок районних в місті Києві державних адміністрацій не допускати надання житлових приміщень без їх надходження в установленому порядку від Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Також, відповідно до п.2 додатку 4 до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 31.01.2011 №121 «Про реалізацію районними в місті Києві державними адміністраціями окремих повноважень» до повноважень районних в місті Києві державних адміністрацій належать повноваження щодо обліку громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов; надання відповідно до законодавства житла, отриманого в порядку розподілу від Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Враховуючи викладене вище, Святошинська районна в місті Києві державна адміністрація не уповноважена самостійно розпоряджатися та надавати житлові приміщення, а лише у разі їх надходження від Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Таким чином, виходячи з аналізу наведених правових норм та положень нормативно-правових актів, вбачається дотримання відповідачем вимоги чинного законодавства, яке регулює підстави та порядок забезпечення надання жилих приміщень дітям-сиротам. Доводи позивача про протиправність дій (бездіяльність) відповідача при вирішенні питання про позачергове забезпечення позивача соціальним житлом є безпідставними та таким, що не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Позивачем не надано належних доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовується позов та не доведено факт порушення відповідачем його прав та інтересів.

У відповідності до ч.2 ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За таких обставин, системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Беручи до уваги положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відшкодування судового збору позивачу не підлягає.

Керуючись ст.ст. 72-77, 90, 139, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.А. Качур