Справа № 520/5333/19
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2019-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

04 вересня 2019 р. Справа № 520/5333/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Тітова О.М.

при секретарі судового засідання - Ліпчанській Я.В.

за участі:

представника позивача - ОСОБА_1 ;

представника відповідача - Гусаченко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання Головного управління Держпраці у Харківській області про залишення позовної заяви без розгляду по адміністративній справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Держпраці у Харківській області про визнання протиправним та скасування припису та постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати припис Головного Управління Держпраці у Харківській області від 15.08.2018 року "Про усунення виявлених порушень № ХК1366/925/АВ/П";

- визнати протиправними та скасувати постанову Головного Управління Держпраці у Харківській області від 06.09.2018 року "Про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ХК1366/925/АВ/П/ТД-ФС" про накладення на ФОП ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 23.08.2000 року Ленінським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, реєстраційний номер облікової карти платника податків - НОМЕР_2 ) штрафу у розмірі 223380 грн.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 04 червня 2019 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

21 червня 2019 року представник відповідача на адресу суду надав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду з тих підстав, що адміністративний позов поданий з пропуском строку звернення до суду, встановлений приписами ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

15 липня 2019 року представником позивача подано письмові заперечення на клопотання відповідача про залишення позову без розгляду, в яких зазначив, що позивач особисто поштове відправлення №342 від 12.10.2018 року не отримував. Тоді як посилання відповідача щодо особистого отримання зазначеного відправлення позивачем є лише припущеннями, які документально не підтверджені

В підготовчому засіданні 04 вересня 2019 року представник позивача заперечував проти зазначеного клопотання.

В підготовчому засіданні 04 вересня 2019 року представник відповідача підтримав подане клопотання про залишення позову без розгляду з підстав наведених у ньому.

Вирішуючи клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, виходить з таких обставин.

Правовідносини з приводу строків звернення до адміністративного суду унормовані, зокрема, ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргами обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічні правові висновки були висловлені Верховним Судом у постановах від 28 березня2018 року у справі № 809/1087/17 та від 22 листопада 2018 року у справі № 815/91/18.

Частиною 1 ст. 120 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що перебіг процесуальних строків починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якої пов`язано його початок.

Суд зазначає, що в даному позові позивач оскаржує постанову Головного Управління Держпраці у Харківській області від 06.09.2018 року "Про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ХК1366/925/АВ/П/ТД-ФС" про накладення на ФОП ОСОБА_2 штрафу у розмірі 223380 грн.

З матеріалів справи, судом встановлено, що фахівцями відповідача проведено інспекційне відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю, а саме: ФОП ОСОБА_2 , результати якої оформлені актом від 15.08.2018 №ХК1366/925/АВ, яким зафіксовано ряд порушень позивачем вимог чинного законодавства.

На підставі вищевказаного акту відповідачем прийнято спірну постанову від 06.09.2018 № ХК1366/925/АВ/П/ТД-ФС про накладення на ФОП ОСОБА_2 штрафу у розмірі 223380 грн.

Вищевказана постанова від 06.09.2018 № ХК1366/925/АВ/П/ТД-ФС отримана позивачем 12 вересня 2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення №342 (а.с. 132).

Заперечуючи проти задоволення вказаного клопотання, представник позивача зазначив, що спірну постанову позивач не отримував, а підпис "Христенко" у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення №342 не свідчить про той факт, що конверт з вкладенням отриманий особисто позивачем.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №342, є належним доказом того, що позивач з 12 вересня 2018 року був обізнаний про існування постанови Головного управління Держпраці у Харківській області від 06 вересня 2018 року №ХК1366/925/АВ/П/ТД-ФС.

В свою чергу, дану позовну заяву позивачем подано до Харківського окружного адміністративного суду лише 29 травня 2019 року, тобто, з пропущенням шестимісячного строку звернення до суд. Строк звернення до суду закінчився в березні 2018 року.

Суд зазначає, що дотримання строків звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Суд, також враховує практику Європейського суду з прав людини, що викладена в ухвалі від 30 серпня 2006 року по справі "Каменівська проти України" Заява № 18941/04, у якій Суд наголошує, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду (див. рішення у справі Golder v. the United Kingdom від 21 лютого 1975 року, п. 36), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Тим не менше, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (див. v. France, рішення від 29 липня 1998 року, п. 37).

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28.10.1998, зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

У пункті 44 рішення Європейського суду з прав людини "Осман проти Сполученого королівства" від 28.10.1998 та пункті 54 рішення "Круз проти Польщі" від 19.06.2001 зазначено, що реалізуючі пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Строки мають суттєве значення в правовому регулюванні суспільних відносин. З ними пов`язані початок і закінчення дії правової норми матеріального права, вони вказують на своєчасне здійснення прав і обов`язків, визначають момент настання чи припинення виконання будь-якої процесуальної дії. Можливість захисту прав та інтересів у багатьох випадках залежить від дотримання строків, встановлених законом для звернення за захистом прав та інтересів, розглядом і вирішенням адміністративних справ, оскарженням і переглядом постанов, інших актів у адміністративних справах. Зазначені строки дисциплінують суб`єктів адміністративного судочинства, роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав сторін - учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків тягне чітко визначені юридичні наслідки.

До аналогічних правових висновків прийшов Верховний Суд у постанові від 28.05.2019р. у справі № 490/2300/17.

Відповідно до частини 3 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Враховуючи те, що дотримання процесуальних строків є обов`язком сторін, то оцінюючи обставини, на які позивач посилається у позовній заяві, з урахуванням доданих до неї документі, пояснень позивача, суд приходить до висновку, що позивачем строк звернення до суду передбачений ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України пропущено, позивач не заявляв про їх поновлення.

Відповідно до п.8 ч. 1 ст. 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами 3 та 4 статті 123 цього Кодексу.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що клопотання представника відповідача підлягає задоволенню, а дана позовна заява залишенню без розгляду.

Керуючись ст. ст. 240-244,248,250,256,294,295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання Головного управління Держпраці у Харківській області про залишення позовної заяви без розгляду по адміністративній справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Держпраці у Харківській області про визнання протиправним та скасування припису та постанови - задовольнити.

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Держпраці у Харківській області про визнання протиправним та скасування припису та постанови - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Повний текст ухвали виготовлений 09 вересня 2019 року.

Суддя О.М. Тітов