Справа № 209/2741/19
Суддя: Шендрик К. Л.
Дата ухвалення: 2019-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 209/2741/19
Провадження № 2-а/209/73/19
РІШЕННЯ
Іменем України

29 серпня 2019 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Шендрика К.Л.,

за участі секретаря Драгунцевої С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора роти № 1 батальону № 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Сілкіна Віталія Сергійовича, третя особа: Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить: скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 1360587 від 27 липня 2019 року винесену інспектором роти № 1 батальону № 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Сілкіна Віталія Сергійовича відносно нього про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень; справу про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП - закрити.

На обґрунтування вимог позивач зазначив, що 25 липня 2019 року він керував транспортним засобом в складі тягача марки MAN TGA 18.440 (номерний знак НОМЕР_1 ) з причепом марки ВЕСТТ 975310 (номерний знак НОМЕР_2 ). В м. Дніпро, вул. Сподівань, 22. Його ТЗ був зупинений інспектором роти № 1 батальону № 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Сілкіним В.С. та винесено відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1360587. Відповідно до вище вказаної постанови він визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП України. Як зазначено в оскаржуваній постанові: «водій, керуючи ТЗ з платформою НОМЕР_2 , перевозив великогабаритний вантаж, який не був відповідно позначений знаком 30.3 (з), також був відсутній проблисковий ліхтар, чим порушив п. 22 ПДР України» та накладено на нього штраф у розмірі 510 грн. Відповідно до ДСТУ 3849-99: Жовто-гарячий (помаранчевий) маячок встановлюється на і транспортних засобах, які перевозять небезпечні або великогабаритні грузи. Великогабаритні та великовагові транспортні засоби повинні бути укомплектовані не менш як одним проблисковим маячком оранжевого кольору з автономним живленням, використання якого узгоджується з підрозділом Державтоінспекції. Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. На момент перевезення вантажу та зупинення його працівником поліції на ТЗ був наявний та працював проблисковий маячок. Крім того, зазначає, що на самому ТЗ були встановлені два сигнальні щитка "Негабаритний вантаж", які у разі потреби розміщуються на вантажі. Вважає постанову незаконною, оскільки адміністративного правопорушення не вчиняв, в оскаржуваній постанові відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували його вину у даному правопорушенні, працівник поліції не в повній мірі встановив необхідні для вирішення справи обставини, висновки, які надав працівник поліції не відповідають обставинам справи, тому постанова підлягає скасуванню.

Позивач у позовній заяві просив розглянути справу у спрощеному провадженні без його участі.

Ухвалою суду від 12 серпня 2019 року вказану позовну заяву прийнято до провадження та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження на 21 серпня 2019 року.

Ухвалою судді від 29 серпня 2019 року по справі було залучене Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового розгляду повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подав.

29 серпня 2019 року від третьої особи надійшли пояснення на позов з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності. У поясненнях представник третьої особи Марченко А.О. зазначив, що 25 липня 2019 року відповідачем було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ст. 132-1 КУпАП про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн., в якій зазначено про те, що останній керуючи вантажним автомобілем MAN TGX 18.440, державний номерний знак НОМЕР_1 , з платформою, державний номерний знак НОМЕР_2 , в м. Дніпрі, по вул. Сподівань, в районі будинку 22, перевозив великогабаритний вантаж, який не був відповідно позначений знаком 30.3. «з», також був відсутній проблисковий ліхтар, чим порушив ч. 22 Правил дорожнього руху України. Відповідно до п. 30.3. «з» негабаритний вантаж сигнальні щитки або прапорці розміром 400*400 мм з нанесеними по діагоналі червоними і біліти смугами, що чергуються (ширина 50 мм), а в темну пору доби та в умовах недостатньої видимості - світлоповертачами або ліхтарями: спереду білого кольору, ззаду червоного, збоку оранжевого. Знак розміщується на крайніх зовнішніх частинах вантажу, що виступає за габарити транспортного засобу, на відстань, більшу ніж це передбачено пунктом 22.4цих Правил. Згідно п. 22.4 ПДР України вантаж, що виступає за габарити транспортного засобу спереду або ззаду більш як на 1 м, а за шириною перевищує 0,4 м від зовнішнього краю переднього або заднього габаритного ліхтаря, повинен бути позначений відповідно до вимог підпункту «з» пункту 30.3 цих Правил. Згідно п. 22 постанови Кабінету Міністрів України № 30 від 18.01.2001 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами», на великогабаритному транспортному засобі, довжина якого з вантажем або без нього перевищує 22 метри, позаду встановлюється розпізнавальний знак "Довгомірний транспортний засіб". В умовах недостатньої видимості такий транспортний засіб додатково обладнується ліхтарями: попереду - білого і позаду - червоного кольору (не менше ніж по два), з боків - оранжевого кольору (не менше ніж по три з кожного боку). Вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Просить у задоволенні позовної заяви відмовити у повному обсязі .

Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України, суд ухвалив розглянути справу в судовому засіданні за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27 липня 2019 року відповідачем була винесена постанова серії ЕАВ № 1360587 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Згідно вказаної постанови, позивач, керуючи ТЗ з платформою НОМЕР_2 , перевозив великогабаритний вантаж, який не був відповідно позначений знаком 30.3 (з), також був відсутній проблисковий ліхтар, чим порушив п. 22 ПДР України. Вказані обставини підтверджуються копією постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (а.с. 6).
Доводи позивача про те, що ПДР України він не порушував, суд вважає такими, що відповідають дійсності, оскільки відповідачем а ні під час винесення оскаржуваної постанови, а ні під час слухання даної справи не надано жодного доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, а саме, не зазначено, чи вимірювались габарити чи вага вантажу та автомобіля, не зафіксовано відсутність проблискогого маячку та знаків 30.3.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За вимогами частини 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин, з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 132-1 КУпАП, адміністративна відповідальність наступає за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами. В санкції даної статті також вказано, що за дане правопорушення несуть відповідальність і водії.

Згідно п. 22 постанови Кабінету Міністрів України № 30 від 18.01.2001 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами», на великогабаритному транспортному засобі, довжина якого з вантажем або без нього перевищує 22 метри, позаду встановлюється розпізнавальний знак "Довгомірний транспортний засіб". В умовах недостатньої видимості такий транспортний засіб додатково обладнується ліхтарями: попереду - білого і позаду - червоного кольору (не менше ніж по два), з боків - оранжевого кольору (не менше ніж по три з кожного боку).

Виходячи з вище викладеного, суд вважає, що при винесенні оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення, відповідачем не було дотримано вимог ст.ст. 33, 280 КУПАП, тобто постанова винесена упереджено, а інспектором не об`єктивно досліджені та визначені ті обставини, які мають значення для винесення обґрунтованої постанови про накладення адміністративного стягнення. Крім того, надаючи пояснення по справі представником третьої особи УПП у Дніпропетровській області не було надано доказів, які б могли свідчити про те, що на транспортному засобі дійсно не було проблискового маяка та знаків 30.3 (з).

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 1360587 від 25 липня 2019року підлягає скасуванню.

Відповідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Керуючисьст. ст. 9, 132-1, 251, 252 КУпАП, ст. ст. 2, 6, 9, 72, 73, 75, 77, ч. 9 ст. 205, ст. ст. 241, 242, 244, 245, 286 КАС України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Інспектора роти № 1 батальону № 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Сілкіна Віталія Сергійовича, третя особа: Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити у повному обсязі.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення ЕАВ № 1360587 від 25 липня 2019року, винесену інспектором роти № 1 батальону № 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Сілкіним Віталієм Сергійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн., і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.Л.Шендрик