Справа № 357/6197/19
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2019-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 357/6197/19 Суддя першої інстанції: Кошель Б.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Бєлової Л.В. та Беспалова О.О.,

при секретарі - Кузик О.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 червня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),

В С Т А Н О В И В :

У червні 2019 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), в якому просив:

- скасувати вимогу ГУ ДФС у Київській області від 10.05.2019 року про сплату боргу (недоїмки) № Ф-296785-50/4082 відносно ОСОБА_1

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 червня 2019 року справу за № 357/6197/19 направлено за підсудністю до Київського окружного адміністративного суду.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивачем було подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просив скасувати ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 червня 2019 року та направити справу на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було не повно досліджено обставини, що мають значення для справи, не правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Відзив від Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на апеляційну скаргу позивача до суду апеляційної інстанції не надходив.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, приймаючи рішення про передачу справи за підсудністю, суд першої інстанції виходив з того, що розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів визначене статтею 20 КАС України, з урахуванням позовних вимог ОСОБА_1 дана справа підсудна Київському окружному адміністративному суду.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає такий висновок суду першої інстанції обґрунтованим, виходячи з наступного.

Розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів визначене статтею 20 КАС України.

Так, відповідно до ч.1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:

1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо: оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій; уточнення списку виборців; оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум; оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб;

3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст. 20 КАС України окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Колегія суддів вважає необґрунтованим посилання позивача на п.1 ч.1 ст. 20 КАС України, так я виходячи із характеру спірних правовідносин, дана справа не є справою про притягнення до адміністративної відповідальності.

Крім того, в апеляційній скарзі позивач посилається на те, що в мотивувальній частині рішення зазначено про прийняття рішення про направлення адміністративного позову за підсудністю щодо адміністративного позову іншої особи та з інших підстав, тобто по якійсь іншій справі, разом з тим, варто зауважити, що судом першої інстанції дійсно допущено описку в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали, проте враховуючи вірну вступну та резолютивну частини ухвали є цілком зрозумілим яку саме адміністративну справу передано за підсудністю, описку ж в рішенні можна виправити в межах норм КАС України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 червня 2019 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 150, 151, 241, 242, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 червня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О.Є.Пилипенко

Судді Л.В.Бєлова

О.О.Беспалов

Постанова складена в повному обсязі 10 вересня 2019 року.