Справа № 2040/6789/18
Суддя: Мартинюк Н.М.
Дата ухвалення: 2019-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 вересня 2019 року

Київ

справа №2040/6789/18

адміністративне провадження №К/9901/20737/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,

суддів - Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевірив касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18 січня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області, Центральної апеляційної атестаційної комісії № 1 Національної поліції України, Атестаційної комісії № 23 Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправними та скасування рішень, наказу, поновлення на службі, зобов`язання вчинити певні дії.

І. Суть справи

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, Центральної апеляційної атестаційної комісії № 1 Національної поліції України, Атестаційної комісії № 23 Головного управління Національної поліції в Харківській області, в якому просив визнання протиправними та скасування рішень, наказу, поновлення на службі, зобов`язання вчинити певні дії.

Харківський окружний адміністративний суд своїм рішенням від 18 січня 2019 року задовольнив позов ОСОБА_1 :

- визнав протиправним та скасував рішення у вигляді висновку Атестаційної комісії № 23 Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі - "ГУНП в Харківській області") від 20 червня 2018 щодо невідповідності позивача займаній посаді та про звільнення зі служби в поліції;

- визнав протиправним та скасував рішення у вигляді висновку Центральної апеляційної атестаційної комісії № 1 Національної поліції України від 13 липня 2018 року щодо відхилення скарги ОСОБА_1 ;

- визнав протиправним та скасував наказ ГУНП в Харківській області від 24 липня 2018 № 193 о/с в частині звільнення позивача з посади інспектора сектора криміналістичного забезпечення слідчого відділу Київського відділу поліції ГУНП в Харківській області, зі служби в поліції через службову невідповідність та поновив ОСОБА_1 з 24 липня 2018 року на службі в поліції на вказаній посаді;

- зобов`язав ГУНП в Харківській області нарахувати та виплатити на користь позивача грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 24 липня 2018 року по день фактичного поновлення на роботі.

Не погоджуючись з цим рішенням, ГУНП в Харківській області оскаржило його в апеляційному порядку, однак Другий апеляційний адміністративний суд своєю постановою від 12 червня 2019 року залишив його без змін.

18 липня 2019 року ГУНП в Харківській області звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою в якій просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій й ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Ухвалою Верховного Суду від 30 липня 2019 року касаційну скаргу залишено без руху. Однак, 9 серпня 2019 року скаржник недоліки касаційної скарги усунув.

Таким чином, скаржником усунуто недоліки касаційної скарги, вона відповідає вимогам статті 330 КАС України, що дає змогу суду вирішити питання про відкриття, або відмову у відкритті касаційного провадження.

Ознайомившись із доводами касаційної скарги, Верховний Суд вважає необхідним відмовити у відкритті касаційного провадження.

ІІ. Мотиви Верховного Суду

Пункт 20 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає таке поняття як адміністративна справа незначної складності - це справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Зокрема, до справ незначної складності належать справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище (пункт 17 статті 4, пункт 1 частини 6 статті 12 вказаного Кодексу). До публічної служби належить також і державна служба, в тому числі проходження служби в Національній поліції України (стаття 59 Закону України "Про Національну поліцію").

ОСОБА_1 обіймав посаду інспектора сектора криміналістичного забезпечення слідчого відділу Київського ВП ГУНП в Харківській області. Предметом спору у цій справі є відносини щодо звільнення та поновлення його на публічній службі, а також стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Важливо, що позивач не є особою, яка займає відповідальне або особливо відповідальне становище в розумінні Закону України "Про запобігання корупції".

Відповідно до частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню, зокрема, судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Водночас, у касаційній скарзі ГУНП в Харківській області зазначає, що подана касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та виняткове значення для скаржника.

Ці доводи обґрунтовує тим, що, на його думку, існує необхідність в однаковому застосуванні органами Національної поліції України та судами поняття "завчасність повідомлення про прибуття на атестацію". Водночас, скаржник не обґрунтовує в чому полягає різна судова практика щодо оцінки правового регулювання вказаного питання з посиланням на відповідні судові рішення Верховного Суду.

Водночас, обґрунтовуючи неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, скаржник в тексті касаційної скарги посилається на постанову Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 823/572/17. У цій постанові надається правова оцінка застосуванню частини першої статті 57 Закону України "Про Національну поліцію" у системному взаємозв`язку з нормами частини другої статті 57 цього ж Закону щодо виключного переліку підстав для проведення атестування. Будь-яка правова оцінка "завчасності повідомлення про прибуття на атестацію" в цій постанові не надається, а тому ця постанова не може братися до уваги в контексті посилань скаржника стосовно значення його скарги для формування єдиної правозастосовчої практики. До того ж, відсутність правової оцінки щодо порушеного у скарзі питання ("завчасності повідомлення про прибуття на атестацію") також не може бути самостійною підставою для визнання касаційної скарги такою, що має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Доводи ГУНП в Харківській області про виняткове значення для нього цієї справи також не є достатніми, оскільки переміщення поліцейських по службі регулюється, зокрема Законом України "Про Національну поліцію", Положенням про Національну поліцію, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 року № 877, Інструкцією про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженій наказом Міністерства внутрішінх справ України від 17 листопада 2015 року № 1465. Органи Національної поліції у своїй діяльності зобов`язані керуватися чинним законодавством, а необхідність касаційного перегляду справ незначної складності має підтверджуватися та доводитися скаржником, тоді як наведені ним обґрунтування Верховний Суд не вважає достатніми.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, позивач не продемонстрував наявності інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу адміністративного судочинства України могли б вимагати касаційного розгляду справи. Застосування критерію малозначності справи в цій справі було передбачуваним, справу розглянули суди двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію.

Верховний суд зазначає, що правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, згідно зі статтею 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини, згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви (ухвала Європейського суду з прав людини від 9 жовтня 2018 року щодо неприйнятності у справі "Азюковська проти України"). Тому відмова Верховного Суду у розгляді касаційної скарги Головного управління Національної поліції в Харківській області у цій справі на підставі критерію малозначності справи не становить порушення права відповідача на доступ до суду за пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню. За таких умов і обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

При цьому, Верховний Суд звертає увагу, що відповідно до положень пункту 3 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 4, 12, 248, 328, 333 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18 січня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області, Центральної апеляційної атестаційної комісії № 1 Національної поліції України, Атестаційної комісії № 23 Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправними та скасування рішень, наказу, поновлення на службі, зобов`язання вчинити певні дії.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала. Копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач Н.М. Мартинюк

Судді А.В. Жук

Ж.М. Мельник-Томенко