Справа № 580/1493/19
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2019-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/1493/19 Суддя (судді) першої інстанції: В.П. Тимошенко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Кучми А.Ю., Пилипенко О.Є.

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11 липня 2019 року (справу розглянуто у письмовому провадженні) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправним та скасування актів про нещасний випадок, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2019 позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом у якому просив визнати протиправними та скасувати акт спеціального розслідування групового нещасного випадку за формою Н-5* від 05.12.2018 та акт про нещасний випадок невиробничого характеру №80 від 05.12.2018 складеного за формою НТ*, відносно позивача та зобов?язати відповідача провести повторне розслідування нещасного випадку з урахуванням висновків суду.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 11 липня 2019 року адміністративний позов задоволено повністю:

- визнано протиправним та скасовано акт спеціального розслідування групового нещасного випадку за формою Н-5* від 05.12.2018 відносно ОСОБА_1 ;

- визнано протиправним та скасовано акт про нещасний випадок невиробничого характеру №80 від 05.12.2018 складеного за формою НТ* відносно ОСОБА_1 ;

- зобов?язано Головне управління Національної поліції в Черкаській області (18036, м. Черкаси, вул. Смілянська, 57, ) провести повторне розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ), з урахуванням правової оцінки наданої судом у рішенні.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідачем - Головним управлінням Національної поліції в Черкаській області подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповно досліджено докази, порушено норми матеріального права. Так, апелянт стверджує, що комісія з розслідування нещасного випадку керувалася нормою закону, яка на момент прийняття рішення вступила в законну силу, так як Інструкція № 40 регулює порядок діяльності чергових служб органів (підрозділів) Національної поліції України та норма на яку посилається комісія під час проведення розслідування є ідентичною нормі, яка була чинною на час настання нещасного випадку.

У відповідності до ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Згідно ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено, що 03.07.2017 в журналі Єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені правопорушення та інші події Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області за № 34513 зареєстровано рапорт співробітника про те, що 03.07.2017 о 00 год. 15 хв. на території Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області пролунав вибух.

03.07.2017 слідчим управлінням ГУНП в Черкаській області відкрито кримінальне провадження № 0000241 за ознаками ч.4 ст. 296 КК України.

11.10.2017 до начальника ГУНП в Черкаській області звернувся ОСОБА_1 з рапортом щодо проведення розслідування нещасного випадку, який трапився з ним 03.07.2017.

29.05.2018 наказом ГУНП в Черкаській області № 1422 створено комісію з розслідування нещасного випадку.

В ході проведення розслідування нещасного випадку, комісією встановлено, що 02.07.2017 о 08 год. 00 хв. інспектор-черговий Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області лейтенант поліції ОСОБА_1, інспектор сектору превенції Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3, інспектор сектору превенції Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 заступили на добове чергування. Близько 00 год. 15 хв. на вулиці біля вікон чергової частини, які були відкриті, пролунав вибух, працівники поліції в цей час перебували в приміщенні чергової частини Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області, що знаходиться за адресою: вул. Пастерівська, 104, м. Черкаси на 1 поверсі при вході в будівлю.

Про вказану подію поліцейські негайно повідомили керівництво ГУНП в Черкаській області та одягнувши засоби індивідуального захисту (бронежилети, шоломи) вийшли на подвір`я щоб оглянути прилеглу територію, сторонніх осіб та підозрілих предметів виявлено не було.

Під час перевірки прилеглої території та огляду місця події працівниками вибухово-технічного відділу, на клумбі, яка розташована на відстані близько 25 м від центральних воріт зі сторони вул. Пастерівської та близько 10 м від входу до приміщення Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області виявлено вирву розміром 18x10x7 см від гранати РГД 5. Внаслідок вибуху будівля Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області пошкоджень не зазнала.

Згідно книги розстановки нарядів Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області лейтенант поліції ОСОБА_1 з 09 год. 00 хв. 02.07.2017 до 09 год. 00 хв. 03.07.2017 перебував на добовому чергуванні та від роботи внаслідок втрати працездатності не звільнявся.

Після закінчення добового чергування, 03.07.2017 близько 09 год. 00 хв. старший лейтенант поліції ОСОБА_1 звернувся до ДУ "ТМО МВС України в Черкаській області", де встановили діагноз: баротравма, контузія (струс головного мозку).

На лікуванні в ДУ "ТМО МВС України в Черкаській області" позивач перебував з 03.07.2017 по 14.07.2017. В період з 17.07.2017 по 30.07.2017 знаходився в МРЦ "Пуща-Водиця".

05.12.2018 складено акт форм Н-5* спеціального розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався в приміщенні Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області за адресою: вул. Пастерівська, 104, з трьома потерпілими, у тому числі без загиблих, відповідно до якого комісія з розслідування визнає, що нещасний випадок, який стався з лейтенантом поліції ОСОБА_1 стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, внаслідок порушення потерпілим службової дисципліни, відповідно до п. 3.11 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 №1346.

05.12.2018 складено акт форм НТ* №80 про нещасний випадок невиробничого характеру, відповідно до якого комісія з розслідування визнає, що нещасний випадок, який стався з лейтенантом поліції ОСОБА_1 стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, внаслідок порушення потерпілим службової дисципліни, відповідно до п. 3.11 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 №1346.

Ввважаючи зазначені акти протиправними, оскільки наказ №440 від 23.05.2017 на якому грунтується висновок комісії та оскаржувані акти був не правомочним, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Суд першої інстанції адміністративний позов задовольнив та зазначив, що оскільки, нещасний випадок з позивачем стався 03.07.2017, а наказ МВС України від 23.05.2017 №440 Про затвердження Інструкції з організації діяльності чергової служби органів (підрозділів) Національної поліції України, набрав чинності 18.07.2017, то посилання на недотримання його норм позивачем у оскаржуваних рішеннях є протиправним.

Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Основні положення щодо реалізації конституційного права працівників на охорону їх життя і здоров`я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці, регулює за участю відповідних органів державної влади відносини між роботодавцем і працівником з питань безпеки, гігієни праці та виробничого середовища і встановлює єдиний порядок організації охорони праці в Україні врегульовані Законом України "Про охорону праці" від 14.10.1992 № 2694-ХІІ (далі - Закон № 2694).

Відповідно до статті 1 Закону № 2694 охорона праці - система правових, соціально-економічних, організаційно-технічних, санітарно-гігієнічних і лікувально-профілактичних заходів та засобів, спрямованих на збереження життя, здоров`я і працездатності людини у процесі трудової діяльності.

Статтею 14 Закону № 2694 визначено, що працівник зобов`язаний: дбати про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства; знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту; проходити у встановленому законодавством порядку попередні та періодичні медичні огляди. Працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Згідно статті 22 Закону № 2694 встановлено, що роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок.

Спірні правовідносини регулюються Порядком розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України (далі - Порядок №1346).

Згідно п. 2.1 Порядку №1346, розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров`я, поранення, травми, серед іншого, отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день.

У відповідності до п.3.9 Порядку №1346, комісія з розслідування визнає, що "нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків", якщо він трапився в період проходження служби, серед іншого, під час:

- припинення або запобігання злочинам або правопорушенням;

- вчинення дій із забезпечення особистої безпеки громадян, захисту їх прав і свобод;

- охорони і забезпечення громадського порядку;

- несення постової чи патрульної служби;

- виконання потерпілим трудових (посадових, функціональних) обов`язків за режимом роботи підрозділу, у тому числі у відрядженні.

Пунктом 3.10 Порядку №1346, визначено, що комісія з розслідування також визнає, що "нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків", якщо він стався в період проходження служби, у тому числі, внаслідок безпосереднього впливу правопорушника (злочинця) на працівника (учинення опору, захват заручником, напад на працівника, який перебуває не при виконанні службових обов`язків, з метою помсти за законні дії з припинення правопорушення, затримання або викриття правопорушника в період служби тощо).

Відповідно до п. 3.11 Порядку №1346, комісія з розслідування визнає, що "нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків", якщо нещасний випадок (у тому числі поранення) стався:

за обставин, які не підпадають під дію пунктів 3.9, 3.10 цього розділу і не пов`язані з виконанням службових обов`язків;

унаслідок дій, учинених у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, а також унаслідок дії алкоголю, наркотичних або інших отруйних речовин (асфіксія, інсульт, зупинка серця тощо) за наявності медичного висновку, якщо це не викликано застосуванням цих речовин із службовою метою або порушення вимог безпеки щодо їх зберігання і транспортування або якщо потерпілий, який перебував у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, був відсторонений від служби (роботи) згідно з установленим порядком;

під час скоєння злочинів або інших правопорушень, якщо ці дії підтверджені рішенням суду;

у разі природної смерті або самогубства, за винятком випадків, зазначених у пункті 3.10 цього розділу, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та органів досудового розслідування;

унаслідок порушення потерпілим службової (трудової) дисципліни.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до виписки з медичної картки амбулаторного хворого №1121/455, ОСОБА_3 отримав травму, а саме " "ЗЧМТ: струс головного мозку 03.07.2017, цефалгічний синдром, помірно виражена вегетативна лабільність. Гострий двобічний післятравматичний тубоотит".

Обставини отримання травми такі: 02.07.2017 о 08 год. 00 хв. інспектор-черговий Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області лейтенант поліції ОСОБА_1 , інспектор сектору превенції Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3, інспектор сектору превенції Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 заступили на добове чергування. Близько 00 год. 15 хв. на вулиці біля вікон чергової частини, які були відкриті, пролунав вибух, працівники поліції в цей час перебували в приміщенні чергової частини Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області, що знаходиться за адресою: вул. Пастерівська, 104, м. Черкаси на 1 поверсі при вході в будівлю. В подальшому 03.07.2017 близько 09 год. 00 хв. старший лейтенант поліції ОСОБА_3 03,07.2017 звернувся до ДУ "ТМО МВС України в Черкаській області", де встановили діагноз: ЗЧМТ: струс головного мозку 03.07.2017, цефалгічний синдром, помірно виражена вегетативна лабільність. Гострий двобічний післятравматичний тубоотит. На лікуванні в ДУ "ТМО МВС України в Черкаській області" позивач перебував з 03.07.2017 по 14.07.2017. В період з 17.07.2017 по 30.07.2017 знаходився в МРЦ "Пуща-Водиця".

Апелянт стверджує, що у ході спеціального розслідування нещасного випадку комісією встановлено порушень позивачем службової дисципліни.

Так, 23.05.2017 наказом Міністерства юстиції України №440 відповідно до статті 23 Закону України "Про Національну поліцію", пункту 4 Положення про Національну поліцію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 року № 877, пункту 9 Положення про Міністерство внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 року № 878, з метою врегулювання порядку організації діяльності чергової служби в центральному органі управління поліцією та територіальних органах (підрозділах) поліції, забезпечення оперативного управління їх силами і засобами, цілодобової готовності до реагування на злочинні прояви, а також забезпечення захисту прав і свобод людини і громадянина, затверджено Інструкцію з організації діяльності чергової служби органів (підрозділів) Національної поліції України (далі - Інструкція №440).

Відповідно до п.4 вищезазначеного наказу він набирає чинності з дня його офіційного опублікування.

Наказ МВС України від 23.05.2017 №440 Про затвердження Інструкції з організації діяльності чергової служби органів (підрозділів) Національної поліції України, набрав чинності 18.07.2017, після його опублікування в Офіційному віснику України.

Натомість, нещасний випадок з позивачем стався 03.07.2017, а наказ МВС України від 23.05.2017 №440 Про затвердження Інструкції з організації діяльності чергової служби органів (підрозділів) Національної поліції України, набрав чинності 18.07.2017.

Проте, відповідна норма, що була чинною на час нещасного випадку не була застосована відповідачем при складенні оскаржуваних рішень.

Колегія суддів наголошує, що у межах спірних відносин нещасний випадок з позивачем стався до набрання чинності Інструкцію з організації діяльності чергової служби органів (підрозділів) Національної поліції України № 440, а відтак посилання на недотримання її норм позивачем є протиправним.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що критерії, за якими адміністративний суд перевіряє рішення суб`єктів владних повноважень, визначені у ч. 2 ст. 2 КАС України.

Так, частинами 1, 2 ст.2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При цьому колегія суддів враховує положення ч.2 ст.19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведена правомірність та обґрунтованість прийнятого ним рішення з урахуванням вимог встановлених ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправним та скасування актів про нещасний випадок, зобов`язання вчинити дії.

Згідно з положеннями ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а обставини справи повністю відповідають висновкам суду.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11 липня 2019 року - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11 липня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст підписано 04.09.19.

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді А.Ю.Кучма,

О.Є.Пилипенко