Справа № 465/2952/19
Суддя: Мигаль Г. П.
Дата ухвалення: 2019-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

09.09.2019 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Мигаль Г.П.

при секретарі Школьніковій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у Львівській області лейтенанта поліції Кітури Романа Олеговича про визнання дій протиправними та скасування постанови серія ЕАВ № 1166429 від 21 травня 2019 року,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до інспектора роти № 4 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у Львівській області лейтенанта поліції Кітури Романа Олеговича про визнання протиправними дії інспектора роти 4 батальйону 4, УПП у Львівській області Департаменту Патрульної поліції, лейтенанта поліції Кітури Романа Олеговича, скасувати постанову ЕАВ №1166429 від 21 травня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а зазначену справу про адміністративне правопорушення закрити та винести окрему ухвалу відносно відповідача - інспектора роти 4 батальйону 4, УПП у Львівській області Департаменту Патрульної поліції, лейтенанта поліції Кітури Романа Олеговича, щодо вжиття заходів до нього дисциплінарного впливу за грубі порушення вимог закону і неналежного виконання професійних обов`язків та направити її до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України за адресою: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, встановивши строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 21 травня 2019 року інспектором роти №4 батальйону №4 УПП у Львівській області, лейтенантом поліції Кітура Р.О. було винесено постанову серія ЕАВ №1166429 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 425 гривень. Відповідно до постанови, позивач нібито об 10 годині 56 хвилин, керуючи транспортним засобом у м. Львові, по вул. Богдана Яноша 1, не ввімкнув світлову аварійну сигналізацію після зупинки працівниками поліції, чим порушив п.9.9. б) ПДР. Зазначені дії інспектора вважає протиправними, а постанова є незаконною, винесеною з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права і підлягає скасуванню. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 03 червня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.

Представник відповідача відзив на позов не надав.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувається за відсутності учасників справи, на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи встановив.

Відповідно до матеріалів справи, постановою серія ЕАВ № 1166249 від 21 травня 2019 року інспектором роти № 4 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у Львівській області лейтенанта поліції Кітурою Р.О. притягнуто Саварина П . Я. до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі - 425 грн.

У постанові вказується, що 21 травня 2019 року о 10 год. 56 хв. у м Львові по вул.. Богдана Яроша, 1 водій транспортного засобу не увімкнув світлову аварійну сигналізацію після зупинки працівниками поліції, чим порушив п. 9.9 «Б» Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Згідно з п. 9.9 «Б» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Положеннями ч.2 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність водіїв транспортних засобів за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, необладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановленим законом.

Положеннями ст. 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її дповідно до законум, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та зазначено про необхідність з`ясовування всіх обставин, перелічених у ст. 247,280 КУпАП.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст. 32 Конвенції), неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Юридична природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності.

Статтею 35 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено випадки, коли поліцейський має право зупинити транспортний засіб, зокрема якщо водій порушив Правила дорожнього руху. Однак відповідачем не надано доказів порушення позивачем правил дорожнього руху, якіб слугували підставою для зупинення транспортного засобу. Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд вважає, що відповідач не довів правомірність прийнятої ним постанови у справі про адміністративне правопорушення від 21 травня 2019 року, не подав доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та причини зупинення транспортного засобу, а тому з цих підстав позовні вимоги необхідно задовольнити частково, скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 1166429 від 21 травня 2019 року про накладення адміністративного стягнення за ч.2 ст.122 КУпАП на позивача у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Крім того, суд звертає увагу на те, що способи судового захисту порушених прав, свобод або законних інтересів осіб у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені ст.286 КАС України.

Так, відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Вказаний перелік судових рішень, які може приймати суд першої інстанції у цій категорії справ, є вичерпний та не передбачає права суду першої інстанції визнати протиправними дії суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, проаналізувавши вищенаведені правові норми, суд вважає, що визнання дій інспектора протиправними при винесенні оскаржуваної постанови під час розгляду справи в суді про скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності додаткового вирішення не потребують, оскільки скасування постанови включає в себе і перевірку дій інспектора при винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

За правилами ст. 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Окрема ухвала є способом реагування суду на випадки виявлення порушення законності та правопорядку, які не можуть бути усунені ним самостійно при вирішенні адміністративного спору з використанням представлених адміністративним процесуальним законом засобів.

Суд не вбачає підстав для винесення окремої ухвали відносно інспекрора Кітури Р.О. , оскільки порушення законності охоплюється предметом спору та можуть бути усуноті шляхом роз`язання спору по суті.

Оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд доходить до висновку, що позов слід задоволити частково в частині скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 1166429 від 21 травня 2019 року про накладення адміністративного стягнення за ч.2 ст.122 КУпАП на позивача у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. В іншій частині інших позовних вимог відмовити.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 20, 44, 47, 77, 90, 192, 210-211, 241-246, 250 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задовольнити частково.

Постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 1166249 від 21 травня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн - скасувати.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подано до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Згідно ст.255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного тексту рішення суду 09 жовтня 2019 року.

сторони у справі:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований АДРЕСА_1

відповідач: інспектор2 роти № 4 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у Львівській області лейтенанта поліції Кітура Роман Олегович , 79053, м. Львів, вул. Перфецького,19

Суддя Г.П. Мигаль