Справа № 240/8801/19
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2019-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви

09 вересня 2019 року м. Житомир справа № 240/8801/19

категорія 106030000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Токарева М.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 19.06.2019 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Позивач фактично оскаржує рішення командира військової частини НОМЕР_1 про притягнення його до дисциплінарної відповідальності від 14.12.2018.

Ухвалою від 20 червня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки позовної заяви могли б бути усунуті шляхом:

- заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску;

- доказів на підставі, яких ґрунтуються позовні вимоги, зокрема доказів на підтвердження притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Вказана ухвала була направлена позивачу, однак конверт повернувся на адресу суду з відміткою поштового відділення про повернення "за закінченням терміну зберігання".

Разом з тим, слід вказати, що незважаючи на те, що позивачем фактично не було отримано ухвалу про залишення без руху позовної заяви, проте 02.07.2019 позивачем до суду було подано заяву про усунення недоліків у якій позивач обґрунтував причини пропуску строку звернення до суду.

Так, обґрунтовуючи причини пропуску строку звернення до суду позивач зазначив, що у разі звернення до суду під час проходження військової служби, командир військової частини на його думку зробив би все, задля того, щоб знищити його як офіцера, оскільки неприязнь його, щодо позивача полягає у тому, що за станом здоров`я він не міг виконувати свої функціональні обов`язки в повному обсязі та у подальшому хотів звільнитись з лав Збройних Сил України.

Також позивач вказав, що у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, досить довгий період часи знаходився на лікуванні, що підтверджується виписними епікризами.

З огляду на те, що позивач не отримувала ухвалу про залишення позовної заяви без руху від 20.06.2019, а тому був позбавлений можливості усунути недоліки позовної заяви ухвалою від 30.07.2019 ОСОБА_1 було продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви.

Позивачем засобами електронного зв`язку було подано до суду заяву у якій він вказав, що 08.08.2019 дізнався про ухвалу від 30.07.2019, а на усунення недоків направив

Згідно з ч.1 та 5 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Так, строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Отже, встановлений КАС України строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. При цьому поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій, в тому числі звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

В той же час, доказів існування обставин, які перешкоджали чи утруднювали своєчасне звернення до суду з даним позовом до суду, як і доказів поважності причин пропуску процесуального строку позивач до суду не надав.

При вирішенні процесуального питання щодо дотримання строків звернення до суду суд також враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, у справах "Стаббігс та інші проти Великобританії", "Девеер проти Бельгії" Суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

У Справі "Пономарьов проти України" Європейський суд зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

Також прецедентна практика Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" та "Круз проти Польщі" виходить з того, що реалізуючі п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

На підтвердження тривалого перебування на лікуванні позивачем було надано до суду ряд копій виписних епікрізів та листків непрацездатності.

З огляду на те, що фактично предметом даного позову є правомірність наказу від 14.12.2018, суд не приймає до уваги подані позивачем копії листків непрацездатності та доказів перебування ним на лікуванні до 14.12.2018.

Разом з тим, суду було надано копії листків непрацездатності та перебування на лікуванні, як самостійно так і з малолітньою дитиною у період з 10.12.2018 по 28.12.2018, з 02.01.2019 по 11.01.2019, з 20.02.2019 по 11.03.2019, з 18.04.2019 по 22.04.2019, з 25.04.2019 по 03.05.2019, з 06.05.2019 по 15.05.2019.

З огляду на встановлений законодавством місячний строк звернення до суду з позовом щодо проходження публічної служби, суд не приймає до уваги вказані докази, оскільки суду не було надано доказів про існування об`єктивно непереборних обставин, які б перешкоджали позивачу звернутися до суду у період з 12.01.2019 по 20.02.2019, або у період з 12.03.2019 до 18.04.2019.

Крім того, суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що у разі його звернення до суду під час проходження військової служби, командир військової частини на його думку зробив би все, задля того, щоб знищити його як офіцера, оскільки неприязнь його, щодо позивача полягає у тому, що за станом здоров`я він не міг виконувати свої функціональні обов`язки в повному обсязі та у подальшому хотів звільнитись з лав Збройних Сил України, оскільки це є виключно припущенням позивача та не підтверджено жодними доказами.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що обставини, якими позивач обгрунтовує пропущений строк звернення до адміністративного суду не є поважними.

Разом з тим, однією з підстав залишення позовної заяви без руху слугувало, те, що фактично позивачем не було надано жодного доказу про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, зокрема і наказу від 14.12.2018, який фактично і є предметом даного судового позову.

Проте, позивачем не було надано вказаний доказ ні при зверненні до суду з позовом, ні при направленні документів на усунення недоліків.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що позивачем не усунуто недоліки позовної заяви у повному обсязі, а причини пропуску строку звернення до адміністративного суду не є поважними.

Керуючись ст. 122, 123, 169 КАС України, суддя, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду, у строк та в порядку, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.С. Токарева