Справа № 631/1081/18
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2019-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 р.Справа № 631/1081/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Любчич Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Волинської митниці ДФС на рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 09.08.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Трояновська Т.М., вул. 40 років Перемоги, 1, м. Нова Водолага, Нововодолазький, Харківська, 63200, по справі № 631/1081/18

за позовом ОСОБА_1

до Виконуючого обов`язки начальника Волинської митниці Державної фіскальної служби України Шелігацького Євгенія Сергійовича

про оскарження дій суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області позов ОСОБА_1 до виконуючого обов`язки начальника Волинської митниці Державної фіскальної служби України Шелігацького Євгенія Сергійовича про оскарження дій суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задоволений.

Скасовано постанову № 4974/20500/18 в справі про порушення митних правил, винесену 19 вересня 2018 року виконуючим обов`язки начальника Волинської митниці Державної фіскальної служби ОСОБА_3 про визнання винною ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною 3 статті 470 Митного кодексу України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8500 гривень.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності - закрито.

Не погодившись з даним рішенням суду, Волинською митницею ДФС подано апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначене рішення суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з`ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права.

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч.2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалось.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України та керуючись ст.229 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 03 вересня 2018 року головним державним інспектором ВМО № 2 митного посту «Яготин» Волинської митниці Державної фіскальної служби України Мрочко Валерієм Михайловичем складено протокол про порушення митних правил № 4979/20500/18.

Відповідно за зазначеного проколу встановлено, що за результатами моніторингу дотримання громадянами вимог митного режиму транзиту та з інформації, що міститься в АСМО «Інспектор» та ЄАІС 05.05.2018 року о 17 годині 07 хвилин громадянкою України ОСОБА_1 ввезено автомобіль марки «SUBARU FORESTER» реєстраційний номер НОМЕР_1 (реєстрація Республіки Литва), номер кузова НОМЕР_2 , для особистого користування з метою транзиту по смузі «зелений коридор» через митний пост «Яготин» Волинської митниці Державної фіскальної служби України на митну територію України, відповідно до частини 1 статті 381 Митного кодексу України та у іншій митний режим згідно законодавства не поміщений. Термін вивезення вищевказаного автомобіля з митної території України закінчився 15.05.2018 року, чим остання перевищила встановлений Митним кодексом України строк доставки транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, до митного органу призначення терміном більше ніж на 10 діб, зазначивши, що такі дії містять ознаки порушення митних правил, передбаченого частиною 3 статті 470 Митного кодексу України.

Позивача повідомлено про те, що розгляд справи відбудеться 19 вересня 2018 року (а.с. 44).

На підставі вищевказаного протоколу, 19 вересня 2018 року виконуючий обов`язки начальника Волинської митниці Державної фіскальної служби України Шелігацький Євгеній Сергійович виніс постанову у справі про порушення митних правил № 4974/20500/18, відповідно до якої визнав ОСОБА_1 винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною 3 статті 470 Митного кодексу України та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500 гривень (а.с. 8 - 10, 45 - 46).

Не погоджуючись з рішенням митного органу, позивач оскаржив його в судовому порядку.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог та не доведеності відповідачем правомірності прийнятого ним рішення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 90 Митного кодексу України (далі МК України) транзит це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Статтею 95 МК України встановлено строки транзитних перевезень, зокрема, для автомобільного транспорту 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці 5 діб).

Відповідно до ч. 1 ст. 366 МК України двоканальна система - це спрощена система митного контролю, яка дає громадянам змогу здійснювати декларування, обираючи один з двох каналів проходу (проїзду транспортними засобами особистого користування) через митний кордон України.

Канал, позначений символами зеленого кольору, призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари і транспортні засоби у відповідних обсягах:

- не підлягають оподаткуванню митними платежами;

- не підпадають під встановленні законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території;

- не підлягають письмовому декларуванню.

Згідно з ч. 6 ст. 366 МК України громадяни, які проходять (проїжджають) через "зелений коридор", звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов`язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон.

За змістом ст. 522 МК України справи про порушення митних правил, передбачені статтями 468-470, 474, 475, 477-481, 485 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів.

У силу вимог ст. 523 МК України від імені митниць справи про порушення митних правил розглядаються керівниками цих митниць або їх заступниками, а від імені центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - посадовими особами, уповноваженими на це відповідно до посадових інструкцій, або іншими особами, уповноваженими на це керівником центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно з частиною 3 статті 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до оскаржуваного рішення, митним органом було притягнуто позивачку до адміністративної відповідальності за те, що 05.05.2018 року о 17 годині 07 хвилин ОСОБА_1 ввезено зазначений автомобіль для особистого користування з метою транзиту по смузі «зелений коридор» через митний пост «Яготин» Волинської митниці Державної фіскальної служби України на митну територію України та перевищено встановлений статтею 95 Митного кодексу України строк транзитного перевезення для автомобільного транспорту - 10 діб.

Позивачка вказує, що вона не ввозила на територію України зазначений автомобіль, а була пасажиром зазначеного авто.

Надаючи правову оцінку доводам апелянта щодо правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

З матеріалів справи встановлено, що транспортний засіб «SUBARU FORESTER» реєстраційний номер НОМЕР_1 (реєстрація Республіки Литва), номер кузова НОМЕР_2 , переміщувався по "зеленому коридору", що є елементом двоканальної системи проходження митного кордону в режимі "транзит".

05 травня 2018 року о 12 годині 15 хвилин ОСОБА_1 було відмовлено у перетинанні державного кордону Республіки Польщі на підставі пункту «G», що підтверджується листом Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 0.184-10336/0/15-19-вих від 20.03.2019 року про перетинання державного кордону України 05 травня 2018 року (а.с. 120) та рішення від 05.05.2018 року, виданим працівниками Польської прикордонної служби, відповідно до (а.с. 75 - 76, 109).

Відповідно до витягу з даних Диспетчера ЗМК по пасажирському пункту пропуску судом встановлено, що 05 травня 2018 року о 14 годині 37 хвилин 09 секунд автомобіль марки «SUBARU FORESTER» реєстраційний номер НОМЕР_1 (реєстрація Республіки Литва), номер кузова НОМЕР_2 для особистого користування з метою транзиту по смузі «зелений коридор» намагався ввезти на територію України громадянин ОСОБА_4 , якому було відмовлено у пропуску та повернуто на суміжну сторону (а.с. 41).

Відповідно до оскаржуваного рішення митного органу 05.05.2018 року о 17 годині 07 хвилин ОСОБА_1 ввезено зазначений автомобіль на територію України.

Згідно з пунктом 3 розділу 1 «Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України» затверджених Наказом Державної митної служби України від 17 листопада 2005 року №1118 (далі Правила №1118) транспортний засіб для здійснення митного контролю та митного оформлення може бути пред`явлений митному органу як власником, так і вповноваженою особою.

Відповідно до пункту 7 розділу 1 Правил №1118 власник транспортного засобу або вповноважена особа, який переміщує транспортний засіб через митний кордон України, пред`являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії, крім іншого, документів, що підтверджують право власності на транспортний засіб або користування ним (у тому числі з правом розпорядження).

Пункт 7 розділу 1 Правил №1118 кореспондується з підпунктом 1.1 пункту 1 розділу 4 Правил №1118.

Пунктом 9 розділу 1 Правил №1118 передбачено, що транспортний засіб, увезення якого в Україну заборонено згідно із законодавством або на який відсутні документи, що підтверджують право власності на транспортний засіб або користування ним (у тому числі з правом розпорядження), не підлягає пропуску через митний кордон України.

З аналізу вищенаведених Правил вбачається, що оформлення транспортного засобу здійснюється не на водія, а на власника або уповноважену ним особу (при оформленні зобов`язання про транзит визначальним є не факт знаходження особи за кермом автомобіля, а факт зазначення такої особи у поданих документах власником транспортного засобу або уповноваженою особою, тобто наявність або відсутність посвідчення водія не впливає на можливість ввезення транспортного засобу на митну території України).

Поряд з тим, відповідно до електронного журналу пасажирського ПП та інших документах, наданих представником відповідача, позивач зазначена саме як «водій» автомобіля марки «SUBARU FORESTER».

Проте, відповідно до довідки від 24.04.2019 року № 31/4-1249-К69, виданої Територіальним сервісним центром № 1249 Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Дніпропетровській області, встановлено, що станом на 24 квітня 2019 року на ім`я громадянки ОСОБА_1 відповідно до Єдиного державного реєстру МВС, посвідчення водія не видавалось (а.с.139).

Зокрема, колегія суддів звертає увагу на те, що будь-яких документів, що підтверджують право власності позивачки на транспортний засіб матеріали справи не містять.

Отже, суд позбавлений можливості встановити, чи станом на 05.05.2018 року о 17 годині 07 хвилин ОСОБА_1 була власником або уповноваженою ним особою автомобілю марки «SUBARU FORESTER» реєстраційний номер НОМЕР_1 (реєстрація Республіки Литва), номер кузова НОМЕР_2 .

Відповідно до ст. 458 Митного кодексу України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст. 486 Митного кодексу України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи ( ст. 489 МК України).

Згідно із статтею 495 Митного кодексу України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України. Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів вказує, що викладені в постанові по справі про порушення митних правил обставини повинні чітко та однозначно свідчити про повноту та об`єктивність встановлених обставин справи та її розгляду, а також підтверджуватись відповідними доказами.

Так, як визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі, а тому суд під час розгляду справи повинен створювати необхідні умови для всебічного, повного й об`єктивного дослідження справи, однак не зобов`язаний підміняти собою учасників процесу, шукаючи докази виключно за власною ініціативою. Адміністративний суд має активно підтримувати перебіг провадження, досліджувати фактичні обставини справи в найбільш повному обсязі.

У свою чергу, наявність сумніву щодо доведеності вини, відповідно ст. 62 Конституції України, має тлумачитися на користь особи, зокрема позивача.

Дослідженні судом обставини викликають сумніви щодо факту вчинення правопорушення саме позивачем по даній справі. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС залишити без задоволення.

Рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 09.08.2019 року по справі № 631/1081/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)О.А. Спаскін
Судді(підпис) (підпис) О.В. Присяжнюк Л.В. Любчич