Справа № 640/11189/19
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2019-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

04 вересня 2019 року № 640/11189/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Смолія І.В., розглянувши в порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Еко Лайн» до Головного управління ДФС у м.Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Грін Еко Лайн» (надалі також - позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДФС у м.Києві (надалі також - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Представником позивача зазначено, що відповідач протиправно винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення, оскільки підстави на яких винесено оскаржувані рішення є необґрунтованими. Також, позивачем зазначено, що податковий орган, всупереч вимог Податкового кодексу України, у встановлений законом строк, не подав до розпорядника бюджетних коштів відповідний висновок про відшкодування позивачу грошових коштів.

Відповідачем на адресу суду подано відзив в якому зазначив про викладені в акті обставини є обґрунтованими та винесені податкові повідомлення-рішення є правомірними.

Представником позивача надано суду відповідь на відзив в якому просить позов задовольнити та скасувати винесені податкові повідомлення-рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва, встановив.

TOB «Грін Еко Лайн» є юридичною особою, яка перебувала на обліку в ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві та є платником податку на додану вартість.

Основним видом діяльності є КВЕД 01.61 Допоміжна діяльність у рослинництві (основний), інші види діяльності КВЕД 01.24 Вирощування зерняткових і кісточкових фруктів; КВЕД 46.11 Діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами; КВЕД 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; КВЕД 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; КВЕД 77.31 Надання в оренду сільськогосподарських машин і устаткування; КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля.

27.09.2018 ТОВ «Грін Еко Лайн» подано до ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м.Києві уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за серпень 2018 року, до якої зокрема, додано Заяву про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість та/або врахування реєстраційної суми платника податку, що реорганізується, в обрахунку реєстраційної суми правонаступника (Д4).

Головним управлінням ДФС у м. Києві видано наказ № 15584 від 16.10.2018 на підставі п.п.78.1.8 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, у зв`язку з поданням ТОВ «Грін Еко Лайн» декларації з податку на додану вартість із сумою, що підлягає бюджетному відшкодуванню на поточний рахунок платника податку за серпень 2018 року призначено документальну позапланову виїзну перевірку з метою перевірки достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування.

За результатами проведеної перевірки, відповідачем складено Акт від 22.11.2018 №1159/26-15-14-04-01/41468083 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Грін Еко Лайн» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за серпень 2018 року», яким встановлено порушення п. 198.6 ст. 198, п. 200.4 ст.200 ПК України в зв`язку з чим завищено заявлену суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника за серпень 2018 року на суму 1116582,00грн. та завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за серпень 2018 року на 5109704,00 грн.

В подальшому відповідачем винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 05.12.2018 № форми «В4», яким зменшено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 5109704,00 грн. та від 05.12.2018 № форми «В1», якою зменшено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника за серпень 2018 року на 1116582,00грн. та застосовано штрафні санкції в розмірі 279145,50грн.

Як вбачається з Акту від 22.11.2018, підставою для завищення від`ємного значення є наступне: «Під час перевірки директору ТОВ «Грін Еко Лайн» вручено 01.11.2018 запит про надання оригіналів документів для проведення позапланової перевірки. Станом на кінець перевірки ТОВ «Грін Еко Лайн» документи не надано.

Враховуючи зазначені обставини, керуючись пп.16.1.5 п.16.1 ст.16, пп.20.1.2,пп.20.1.6 п.20.1 cm. 20, п.85.8 cm. 85 Кодексу, під час перевірки головному бухгалтеру ТОВ «Грін Еко Лайн» вручено лист №89102/10/26-15-14-04-04-12 від 26.10.2018 року про проведення інвентаризації, з метою підтвердження наявності ТМЦ, по яким сформовано від`ємне значення за вересень 2017 року, серпень 2018 року. Станом на кінець перевірки ТОВ «Грін Еко Лайн» не повідомило про дату та місце проведення інвентаризації.

Зазначені вище обставини свідчать про неможливість підтвердити або спростувати залишки ТМЦ за серпень 2018 року і, як наслідок, від 'ємного значення з ПДВ заявленого до бюджетного відшкодування за серпень 2018, утвореного за рахунок придбаних ТМЦ у вересні 2017 року на суму 1116582 гривень».

Також, податковим органом зазначено, що позивачем не проведено інвентаризації, що є порушенням ПК України.

Щодо даного твердження суд зазначає, що вимога контролюючого щодо проведення інвентаризації є правом контролюючого органу, закріпленого в ст.20 ПК України. Не проведення інвентаризації дає право контролюючому органу застосувати забезпечення виконання платником податків свого обов`язку шляхом застосування арешту майна платника податків в порядку передбаченому ст. 94 ПК України (арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин платник податків (його посадові особи або особи, які здійснюють готівкові розрахунки та/або провадять діяльність, що підлягає ліцензуванню) відмовляється від проведення відповідно до вимог цього Кодексу інвентаризації основних засобів, товарно- матеріальних цінностей, коштів (зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки).

Відповідно до п.п.16.1.3 п.16.1 ст.16 ПК України, платники податків зобов`язані подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Пунктом 85.2. ст.85 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Відповідно до п.85.6 ст.85 ПК України, у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не надано суду доказів складення акту щодо відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу, який засвідчується в порядку встановленому ст. 85 ПК України.

Відповідач в своїх запереченнях проти позову посилається п.85.2 ст.85 ПК України, щодо обов`язку відповідача надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи.

Суд зазначає наступне, у відповідності до п.85.2 ст.85 ПК України, визначено, що платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Як встановлено судом, та не заперечувалось сторонами, відповідачем проведено перевірку без присутності представника позивача, що в свою чергу унеможливило надання зазначених документів. Первинні документи на підставі яких сформовано податкових кредит було надано суду, та дослідженні судом та оглянуті представником відповідача.

Крім того, суд ставиться критично до посилань відповідача на рішення №826/14534/16, як судову практику в частині не надання позивачем документів, оскільки даним рішенням встановлено «…позивачем ані під час перевірки, ані під час судового розгляду справи не надано суду первинних бухгалтерських документів, на підставі яких ним сформовані дані свого податкового обліку із податку на додану вартість за період січень, червень 2015 року…».

В даному випадку, ТОВ «Грін Еко Лайн», позивачем надано первинні документи на підставі яких ним сформовані дані свого податкового обліку із податку на додану вартість за перевіряємий період.

Відповідно до п.п. «б» п.200.4 ст.200 ПК України, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/ послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/ послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

Позивачем подано уточнений розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за серпень 2018 року та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість та/або врахування реєстраційної суми платника податку, що реорганізується, в обрахунку реєстраційної суми правонаступника (Д4), в якій сума розрахована відповідно до пункту 200- 1.3 статті 200-1 та становить 1 116 582,00 грн., що підтверджено Актом перевірки від 22.11.2018.

Відповідно до п.200.10 ст.200 ПК України у строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).

Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 200.11 ст.200 ПК України встановлено, що контролюючий орган має право протягом 60 календарних днів, що настають за граничним строком подання податкової декларації, а в разі якщо така податкова декларація надана після закінчення граничного строку - за днем її фактичного подання, провести документальну перевірку платника податку в разі, якщо розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено за рахунок від`ємного значення, сформованого за операціями: за періоди до 1 липня 2015 року, що не підтверджені документальними перевірками; з придбання товарів/ послуг за період до 1 січня 2017 року у платників податку, що використовували спеціальний режим оподаткування, визначений відповідно до статті 209 цього Кодексу.

Сума від`ємного значення позивача, яка підлягає бюджетному відшкодуванню виникла за рахунок придбання товарів у ТОВ «Маккай» (), ТОВ «Памперо Інфо» (), ТОВ «Вудро Тафт» (), ТОВ «Оріон Прайд» (), ТОВ «Інгурі Груп» (), ТОВ «Джимара» (), ТОВ «Гранд Вест Компані» (), ТОВ «Вудро Тафт» () та ТОВ «Оріон Прайд» (), що підтверджується наступним

Між позивачем та ТОВ «Маккай» укладено договір купівлі-продажу №1-1611/М від 16.11.2017 відповідно до предмету якого (п.1.1) в порядку та на умовах визначених цим Договором, Продавець зобов`язується передати у власність Покупцеві, а Покупець зобов`язується прийняти у власність від Продавця товари (надалі іменуються «товар» або «товари») та оплачує їх за ціною у відповідності до Розділу 2 цього договору. Перелік товарів, що передаються у власність Покупця визначаються у відповідних видаткових накладних.

На виконання умов договору №1-1611/М від 16.11.2017 ТОВ «Маккай» передано у власність позивача взуття дитячого 30000 пар на загальну суму 2304360,00 грн. (видаткова накладна №4 від 16.11.2017, податкова накладна №3 від 16.11.2017), 17.11.2017 туфлі чоловічі у кількості 12100 пар на загальну суму 1314640,00 грн. (видаткова накладна №5 від 17.11.2017, податкова накладна №4 від 17.11.2017), 20.11.2017 черевики дитячі в кількості ЗОЮ пар на загальну суму 377381,76 грн. (видаткова накладна №6 від 20.11.2017, податкова накладна №6 від 20.11.2017), 20.11.2017 черевики чоловічі в кількості 10000 пар на загальну суму 1728480,00 грн. (видаткова накладна №7 від 20.11.2017, податкова накладна №7 від 20.11.2017) та 20.11.2017 туфлі жіночі типу кросівки в кількості 6000 пар на загальну суму 538272,00 грн. (видаткова накладна №8 від 20.11.2017, податкова накладна №8 від 20.11.2017).

Між позивачем та ТОВ «Памперо Інфо» укладено договір купівлі-продажу №П-05/09-1 від 05.09.2017 відповідно до предмету якого (п.1.1) в порядку та на умовах визначених цим Договором, продавець зобов`язується передати у власність Покупцеві, а Покупець зобов`язується прийняти у власність від Продавця товари (надалі іменуються «товар» або «товари») та оплачує їх за ціною у відповідності до Розділу 2 цього договору. Перелік товарів, що передаються у власність покупця визначаються у відповідних видаткових накладних.

На виконання умов договору №П-05/09-1 від 05.09.2017 ТОВ «Памперо Інфо» передано у власність позивача сітчасті полотна 1844 кг та тканини з синтетичних ниток 14367 кг на загальну суму 2512175,90 грн. (видаткова накладна №15 від 18.09.2017, податкова накладна №14 від 18.09.2017), 19.09.2017 тканини з синтетичних ниток в кількості 51491 кг на загальну суму 6354401,33 грн. (видаткова накладна №16 від 19.09.2017, податкова накладна №15 від 19.09.2017), 20.09.2017 тканини з синтетичних ниток в кількості 40991 кг на загальну суму 8577612,70 грн. (видаткова накладна №17 від 20.09.2017, податкова накладна №16 від 20.09.2017), 21.09.2017 полімерні матеріали та вироби з них в кількості 190020 шт. на загальну суму 5753045,52 грн. (видаткова накладна №18 від 21.09.2017, податкова накладна №17 від 21.09.2017) та 22.09.2017 домкрат гідравлічний в кількості 4381 шт. на загальну суму 2801036,16 грн. (видаткова накладна №19 від 22.09.2017, податкова накладна №18 від 22.09.2017).

Між позивачем та ТОВ «Вудро Тафт» укладено договір купівлі-продажу №3-0917 від 07.09.2017 відповідно до предмету якого (п.1.1.) в порядку та на умовах визначених цим Договором, Продавець зобов`язується передати у власність Покупцеві, а Покупець зобов`язується прийняти у власність від Продавця товари (надалі іменуються «товар» або «товари») та оплачує їх за ціною у відповідності до Розділу 2 цього договору. Перелік товарів, що передаються у власність Покупця визначаються у відповідних видаткових накладних.

На виконання умов договору №3-0917 від 07.09.2017 ТОВ «Вудро Тафт» передано у власність позивача сітчасті полотна 18360 кг плівку ПВХ 24050 наборів та полотен із синтетичних волокон на загальну суму 5759842,61 грн. (видаткова накладна №06 від 18.09.2017, податкова накладна №4 від 18.09.2017), 19.09.2017 сітчасті полотна в кількості 18360 кг. на загальну суму 3935355,84 грн. (видаткова накладна №07 від 19.09.2017, податкова накладна №5 від 19.09.2017), 19.09.2017 тканини з синтетичних ниток в кількості 20908 кв.м. та 87307 кв.м. на загальну суму 1627120,74 грн. (видаткова накладна№08 від 19.09.2017, податкова накладна №6 від 20.09.2017), 20.09.2017 полімерні матеріали та вироби з них в кількості 51252 шт. та сітчасті полотна в кількості 18380 кг на загальну суму 6022729,01 грн. (видаткова накладна №09 від 20.09.2017, податкова накладна №7 від 21.09.2017).

Між позивачем та ТОВ «Оріон Прайд» укладено договір купівлі-продажу №082101 від 21.08.2017 відповідно до предмету якого (п.1.1) в порядку та на умовах визначених цим Договором, Продавець зобов`язується передати у власність Покупцеві, а Покупець зобов`язується прийняти у власність від Продавця товари (надалі іменуються «товар» або «товари») та оплачує їх за ціною у відповідності до Розділу 2 цього договору. Перелік товарів, що передаються у власність Покупця визначаються у відповідних видаткових накладних.

На виконання умов договору №082101 від 21.08.2017 ТОВ «Оріон Прайд» передано у власність позивача трактори, що керуються водієм на загальну суму 2445675,12 грн. (видаткова накладна №082101 від 21.08.2017, податкова накладна №9 від 21.08.2017), 21.08.2017 грунтофрези на загальну суму 1021968,56 грн. (видаткова накладна №082102 від 21.08.2017, податкова накладна №10 від 21.08.2017), 21.08.2017 трактори для сільськогосподарських робіт на загальну суму 1511170,56 грн. (видаткова накладна №082103 від 21.08.2017, податкова накладна №11 від 21.08.2017), 21.08.2017 косарки тракторні на загальну суму 2849040,00 грн. (видаткова накладна №082104 від 21.08.2017, податкова накладна №12 від 21.08.2017), 21.08.2017 коси бензинові на загальну суму 2737082,16 грн. (видаткова накладна №082105 від 21.08.2017, податкова накладна №13 від 21.08.2017), 18.09.2017 плівку ПВХ на загальну суму 1403550,72 грн. (видаткова накладна №082902 від 18.09.2017, податкова накладна №20 від 18.09.2017)

Між позивачем та ТОВ «Інгурі Груп» укладено договір купівлі-продажу №18/09-2017 від 18.09.2017 відповідно до предмету якого (п.1.1) в порядку та на умовах визначених цим Договором, продавець зобов`язується передати у власність Покупцеві, а Покупець зобов`язується прийняти у власність від Продавця товари (надалі іменуються «товар» або «товари») та оплачує їх за ціною у відповідності до Розділу 2 цього договору. Перелік товарів, що передаються у власність покупця визначаються у відповідних видаткових накладних.

На виконання умов договору №18/09-2017 від 18.09.2017 ТОВ «Інгурі Груп» передано у власність ТОВ «Грін Еко Лайн» 18.09.2017 тканину з синтетичних ниток на загальну суму 4326589,79 грн. (видаткова накладна №091801 від 18.09.2017, податкова накладна №43 від 18.09.2017).

Між позивачем та ТОВ «Джимара» укладено договір купівлі-продажу №5 від 15.09.2017 відповідно до предмету якого (п.1.1) в порядку та на умовах визначених цим Договором, продавець зобов`язується передати у власність Покупцеві, а Покупець зобов`язується прийняти у власність від Продавця товари (надалі іменуються «товар» або «товари») та оплачує їх за ціною у відповідності до Розділу 2 цього договору. Переліктоварів, що передаються у власність покупця визначаються у відповідних видаткових накладних.

На виконання умов договору №5 від 15.09.2017 ТОВ «Джимара» передано у власність позивача тканину з синтетичних ниток на загальну суму 196440,00 грн. (видаткова накладна №63 від 18.09.2017, податкова накладна №58 від 18.09.2017).

Всі податкові накладні по взаємовідносинам з контрагентами зареєстровано в Єдиному реєстрі накладних та відповідають вимогам ст.201 ПК України.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах Інтерсплав проти України (2007 рік, заява N 803/02), "Булвес АД проти Болгарії" (2009 рік, заява N 3991/03) і "Бізнес Супорт Центр проти Болгарії" (2010 рік, заява N 6689/03), зазначено, що платника податку не може бути позбавлено права на бюджетне відшкодування ПДВ за відсутності доказів того, що його залучено до протиправної діяльності, пов`язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування; при цьому платник ПДВ не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати.

При цьому, у рішенні "Булвес" АД проти Болгарії", як на звичну практику країн Європейського Союзу в питанні відповідальності платників податку за податкові делікти, Європейський суд з прав людини посилається на два рішення Суду Європейського союзу: об`єднане рішення (консультативний висновок) Суду ЄС від 12 січня 2006 року в справі Optigen Ltd (СЗ54/03), Fulcrum Electronics Ltd (C355/03) and Bond House Systems Ltd (C484/03) v Commissioners of Customs Ц Excise і об`єднане рішення Суду ЄС від 6 липня 2006 року в справі Axel Kittel v. Belgian State, (C439/04) і Belgian State v. Recolta Recycling (SPRL, C440/04) (ECR 2006, page 10616).

Так, у рішенні Суду ЄС від 12.01.2006 зазначається: "... право на вирахування податку на додану вартість особою, що має статус платника ПДВ, яка здійснює відповідні операції, не може зачіпатися тією обставиною, що в ланцюгу поставок, в яку входять зазначені операції, попередня або наступна операція будуть пов`язані з шахрайством при сплаті податку на додану вартість, про яку платник податку не знав та не міг знати".

Схожа правова позиція міститься й у другому рішенні Суду ЄС від 06.07.2006: "... якщо отримувач товару не знав і не міг знати, що купляючи товар, він бере участь в ухиленні від сплати податку, загальна система податкового права ЄС має трактуватися як виключаюча норму національного права, у відповідності до якої той факт, що угода купівлі-продажу товару вважається недійсною - як така що суперечить публічному порядку та вчинена продавцем на протиправних основах, - приводить до того, що платник податку втрачає право на податковий кредит ПДВ, який фактично ним було сплачено; у цьому відношенні не важливо, чи визнано угоду недійсною через шахрайство з ПДВ або через інші обманні дії... лише у випадку, якщо на підставі дослідження об`єктивних факторів буде встановлено, що товар поставлявся платнику податку, який знав або мав знати про те, що купляючи товар, він бере участь в угоді, пов`язаній з ухиленням від сплати податку, національний суд може відмовляти такому платнику податку в праві на податковий кредит".

Верховний Суд України, у своїх постановах від 11.12.2007 року (справа №21-1376во06), від 09.09.2008 (справа №21-500во08), від 01.06.2010 (справа №21-573во10) та від 31.01.2011 у справі №21-47а10, дійшов висновку, що "у разі невиконання контрагентом зобов`язання зі сплати податку до бюджету, відповідальність та негативні наслідки настають саме щодо цієї особи. Ця обставина не є підставою для позбавлення платника ПДВ права на його відшкодування у разі, коли цей платник виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту".

Представником позивача зазначено, що не спростовано відповідачем, що жодних зауважень, щодо від`ємне значення виникло від контрагентів, установчі документи яких визнані недійсними, та або директор/засновник яких не підтвердив свою причетність до здійснення господарської діяльності, тощо відповідачем не зазначено, що ще раз говорить про наявність права на бюджетне відшкодування з ПДВ.

Європейським судом з прав людини, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» зазначив, що «...адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».

Суд також зазначає, що відповідно до п.38 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.01.2007 у справі «Інтерсплав проти України» зазначено «Суд нагадує, що держави мають широкі межі самостійної оцінки у визначенні того, у чому полягає публічний інтерес, оскільки широке коло повноважень. Однак такі межі оцінювання не є абсолютними, і їх застосування підлягає перегляду органами Конвенції (див. рішення у справі «Lithgow and Other v. the United Kindom» від 8 липня 1986 року, Серія А, N 102,стор. 50-51, п.121-122). На думку Суду, коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною компанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань».

Частиною 2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст.7 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваних рішень з урахуванням вимог, встановлених ч.2 ст.19 Конституції України та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 05.12.2018 № та №, винесені Головним управлінням ДФС у м. Києві.

Зобов`язати Головне управління ДФС у м. Києві внести заяву про повернення суми бюджетного відшкодування подану ТОВ «Грін Еко Лайн» () за серпень 2018 року до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування як узгоджену.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувать Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Еко Лайн» (3) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 19210 (дев`ятнадцять тисяч двісті десять гривень) 00 коп.

Позивач: Товариством з обмеженою відповідальністю «Грін Еко Лайн» (69000, м.Запоріжжя, просп. Соборний, 158, ).

Відповідач: Головне управління Державної фіскальної служби у м.Києві (04116, м.Київ, вул.Шолуденка, 33/19, ).

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.В. Смолій