Справа № 120/1846/19-а
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

04 вересня 2019 р. Справа № 120/1846/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Поліщук І.М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Дмитрука М.В.

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Козій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_2

до: Вінницького приміського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області

про: визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_2 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Вінницького приміського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в призначенні пенсії №158009 від 15.11.2018 та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що рішенням №158009 від 15.11.2018 Вінницьке приміське об`єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області відмовило йому в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Разом із тим, позивач із таким рішенням не погоджується, тому звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою від 01.07.2019 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні 25.07.2019.

Ухвалою від 25.07.2019 відкладено судовий розгляд справи на 15.08.2019 за клопотанням представника позивача.

Ухвалою від 15.08.2019 відкладено судовий розгляд справи на 04.09.2019 в зв`язку з неприбуттям представників сторін у судове засідання.

Ухвалою від 04.09.2019 відмовлено у задоволенні клопотання Вінницького приміського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про залишення позовної заяви без розгляду. Даною ухвалою також задоволено клопотання представника ОСОБА_2 про поновлення строку звернення до суду та поновлено такий строк.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, що викладені у позовній заяві. Зокрема зазначив, що позивачу було призначено пенсію на пільгових умовах відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Досягнувши пенсійного віку, позивач звернувся до відповідача із заявою щодо призначення йому пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Разом із тим, відповідач відмовив в призначенні такої пенсії, посилаючись на те, що 08.08.2012 позивачу здійснено автоматичний перехід на пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Представник позивача зазначає, що можливість автоматичного переходу на іншу пенсію чинним законодавством не передбачена, а тому вважає, що позивачу протиправно відмовлено у призначенні пенсії.

Представник відповідача у судовому засідання заперечувала щодо задоволення даного адміністративного позову, посилаючись на обставини, що викладені у відзиві на позовну заяву. Зокрема зазначила, що позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком, оскільки він уже отримує відповідну пенсію починаючи з 2012 року.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив наступні обставини.

Так, у позовній заяві позивач зазначає, що він перебуває на обліку у Вінницькому приміському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Вінницької області та отримує пенсію на пільгових умовах відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

В зв`язку з досягненням 60-річного віку, 10.08.2017 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Листом від 23.08.2017 відповідач повідомив позивача про те, що перехід на пенсію по віку із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 року зробити неможливо, оскільки він вже отримує пенсію за віком.

Не погоджуючись із даною відмовою, позивач оскаржив її до Вінницького районного суду Вінницької області.

Встановлено, що рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 13.07.2018 по справі №128/2383/17 адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Вінницького приміського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо розгляду заяви ОСОБА_2 про призначення пенсії від 10.08.2017, згідно положень ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Зобов`язано Вінницьке приміське об`єднане управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути подану ОСОБА_2 заяву про призначення пенсії від 10.08.2017 року. В іншій частині позову відмовлено.

За наслідками повторного розгляду заяви ОСОБА_2 , протоколом від 15.11.2018 №158009 Вінницьке приміське об`єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області відмовило позивачу в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Як слідує зі змісту даного протоколу, підставою для відмови у призначенні позивачу пенсії за віком слугувало те, що з 08.08.2012 року йому уже здійснено автоматичний перехід на ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" по досягненню 60-річного віку (розпорядження на перерахунок пенсії від 01.10.2012).

Разом із тим, не погоджуючись із даною відмовою, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Згідно з частиною першою ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також, у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно ст. 10 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", особа, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один з цих видів пенсії за її вибором.

Тобто, Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено такі пенсійні виплати, як пенсію за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та врегулювано переведення між цими видами пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

В даному ж випадку, як уже було встановлено судом вище, позивач з 2002 року перебував на обліку у Вінницькому приміському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Вінницької області та отримував пенсію на пільгових умовах відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

В зв`язку з досягненням 60-річного віку, 10.08.2017 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Разом із тим, за наслідками повторного розгляду заяви Миргородського ОСОБА_3 протоколом від 15.11.2018 №158009 Вінницьке приміське об`єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області відмовило позивачу в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Як слідує зі змісту оскаржуваного протоколу, підставою для відмови у призначенні позивачу пенсії за віком слугувало те, що з 08.08.2012 йому здійснено автоматичний перехід на пенсію за ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" по досягненню 60-річного віку (розпорядження на перерахунок пенсії від 01.10.2012).

В той же час, обґрунтовуючи протиправність оскаржуваної відмови, представник позивача зазначає, що відповідачем протиправно здійснено автоматичне переведення позивача на інший вид пенсії, адже можливість вчинення таких дій пенсійним законодавством не передбачено.

Разом із тим, суд звертає увагу представника позивача на те, що предметом оскарження в межах даної адміністративної справи є саме протокол від 15.11.2018 №158009, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а не дії відповідача щодо автоматичного переведення ОСОБА_2 з 08.08.2012 на пенсію за віком.

При цьому, дослідивши підстави для відмови у призначенні позивачу пенсії за віком, викладені в протоколі від 15.11.2018 №158009, суд приходить до висновку про їх обґрунтованість, адже чинним законодавством не передбачено можливості призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особі, яка її уже отримує.

За приписами вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, про відсутність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

З урахуванням вимог ст. 139 КАС України сплачений при зверненні до суду судовий збір позивачу не присуджується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову, - відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 );

Вінницьке приміське об`єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, ).

Повний текст рішення складено 09.09.2019.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна