Справа № 310/4192/19
Суддя: Богомолова Л. В.
Дата ухвалення: 2019-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 310/4192/19
РІШЕННЯ
Іменем України
21 серпня 2019 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області
у складі головуючого судді Богомолової Л.В.
при секретарі Рибалка Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України та поліцейського Капрала поліції 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Фомуляєва Антона Володимировича про скасування постанови серії ЕАВ №1187164 від 29.05.2019 року про адміністративне правопорушення , -

В С Т А Н О В И В :

В червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, інспектора 1 батальйону роти № 3 УПП в Кіровоградській області ДПП капрала поліції Фомуляєва А.В. про скасування постанови серії ЕАВ № 1187164 від 29.05.2019 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач посилається на те, що інспектором роти № 3 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП капралом поліції Фомуляєвим А.В. його неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 510 грн.
Так, постановою серії ЕАВ № 1187164 від 29.05.2019 року позивача було притягнуто до відповідальності за ст. 132-1 КУпАП за те, що 29.05.2019 року в 23 год. 03 хв. на а/д Кіровоград,Олександрійський.М-07,7 км він, керував транспортним засобом МАN TGX (номерний знак НОМЕР_1 ) з причепом марки ТАD Classic (номерний знак НОМЕР_2 ) на якому перевозив вантаж ( комбайн), що перевищував габарити, а саме: ширина 3,4 м без відповідного дозволу та узгодження з органами національної поліції , чим порушив п. 22.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП.
Вважає дану постанову незаконною, оскільки відповідачами не надано жодних доказів дотримання процедури здійснення габаритно-вагового контролю у спеціально відведеному місці, в тому числі, певному пересувному пункті, проведення перевірки відповідності габаритів вантажу певним нормам із складанням відповідного документу , крім того в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б могли підтвердити факт вчинення правопорушення. Крім того, вимірювання проводилося не кваліфікованими працівниками Укртрансбезпеки та не сертифікованим обладнанням, а «рулеткою».
Позивач вважає, що дії інспектора роти № 3 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП капрала поліції Фомуляєва А.В., щодо винесення постанови від 29.05.2019 року серії ЕАВ № 1187164 незаконні, а постанова підлягає скасуванню в судовому порядку.
Учасники судового процесу в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином.
Позивач ОСОБА_1 в позовній заяві просив справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Від відповідача - інспектора 1 батальону роти № 3 УПП в Кіровоградській області ДПП капрала поліції Фомуляєва А.В. до суду надійшов письмовий відзив на позов з запереченням проти позовних вимог, які, на думку відповідача, є безпідставними та необгрунтованими.
Відповідач Департамент патрульної поліції, належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, відзив не надав, в судове засідання не з`явився.
Оскільки відсутні перешкоди для розгляду справи, а всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України розглядає справу у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені зокрема ст. 132-1 КУпАП.
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року (далі Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
Згідно з пунктом 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.
У пункті 10 розділу ІІІ Інструкції зазначено, що поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 132-1 КУпАП встановлено, що порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до п. 22.5 ПДР України, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.
Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Єдині вимоги до проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів з вантажем або без нього автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами встановлено правилами проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № 30. (далі по тексту Правила)
Відповідно до п. 4 Правил, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.
Оскаржуваною постановою серії ЕАВ № 1187164 від 29.05.2019 року ОСОБА_1 було визнано винним у тому, що він, 29.05.2019 року в 23 год. 03 хв. на а/д Кіровоград,Олександрійський.М-07,7 км він, керував транспортним засобом МАN TGX (номерний знак НОМЕР_1 ) з причепом марки ТАD Classic (номерний знак НОМЕР_2 ), що перевозить великогабаритний вантаж ( с/г техніку комбайн), шириною 3 м 40 см без відповідного дозволу та без узгодження з органами Національної поліції, чим порушив п. 22.5 ПДР України, та було притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП.
Суд приймає до уваги викладене у відзиві відповідача, що транспортний засіб позивача був зупинений не з метою здійснення габаритно-вагового контролю, а з метою реагування на порушення Правил дорожнього руху, оскільки транспортний засіб під час свого руху створював небезпеку для інших його учасників, габарити ТЗ з вантажем значно виходили за межі допустимих, які встановлені п.22.5 ПДР України, а тому ТЗ, які рухалися за ним та які здійснювали його обгін мали обмежену видимість, оскільки габарити ТЗ, яким керував позивач перекривали фактичну видимість зустрічної смуги руху..
В письмовому відзиві відповідач, а саме: інспектор 1 батальйону роти № 3 УПП в Кіровоградській області ДПП капрал поліції Фомуляєва А.В. обґрунтував, що до позивача не було застосовано процедуру габаритно-вагового контролю у розумінні, яке встановлюється «Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні», затвердженого постановою КМ України № 879 від 27.06.2007 року.
При цьому суд приймає до уваги, що позивач в своєму позові посилається тільки на один документ, яким є ТТН, копія якої долучена до позову, відповідач у письмовому відзиві вказує, що надана позивачем ТТН є недопустимим доказом, обґрунтовує свої твердження та вказує, що позивач перевозив вантаж, який перевищує нормативно встановлені параметри (габарити), без відповідного дозволу та без погодження з органами Національної поліції України.
Статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 року передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є : для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством, тобто перевезення вантажів має бути документально оформлене товарно-транспортною накладною або іншим визначеним законодавством документом на вантаж.
Згідно з п.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні № 363, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року, які регламентують здійснення операції з перевезення вантажів автомобільним транспортом, ТТН поряд із подорожніми листами вантажного автомобіля є основним документом на перевезення вантажів.
Відповідно до абз.2 п.11.1 Правил № 363, ТТН, в тому числі і «довільної» форми повинна містити набір обов`язкових реквізитів, а саме: дані про автомобіль ( марка, модель, тип, реєстраційний номер) та причіп ( марка, модель, тип, реєстраційний номер), яким перевозиться вантаж.
Позивач в своєму позові посилається на те, що він керував транспортним засобом МАN TGX (номерний знак НОМЕР_1 ) з причепом марки ТАD Classic (номерний знак НОМЕР_2 ) на якому перевозив вантаж ( комбайн), що повністю відповідає постанові про адміністративне правопорушення.
Однак обов`язкий документ на право перевезення автомобільним транспортом вантажу (комбайну) є товарно - транспортна накладна.
Як вбачається з наданої позивачем, в обґрунтування своїх доводів, товарно - транспортної накладної №29/05-1 від 29 травня 2019 року, у вказаній накладній зазначено інший транспортний засіб з іншим державним номерним знаком ТЗ, інший причіп з іншим номерним знаком причепу, тобто ТТН на перевезення вантажу саме транспортним засобом МАN TGX (номерний знак НОМЕР_1 ) з причепом марки ТАD Classic (номерний знак НОМЕР_2 ) під керуванням позивача не має.
Надана суду позивачем ТТН форми №1-ТН, в порушення вимог п.11.4 Правил № 363, не завірена печаткою або штампом замовника, виписана на іншого водія ОСОБА_2 , тоді як постанова про адміністративне правопорушення складена саме на позивача, як на водія, тільки іншого транспортного засобу.
За таких обставин долучена позивачем до позову ТТН форми № 1-ТН не може вважатися належним та допустимим доказом у справі, тому вказаний у даній накладній великогабаритний вантаж з вказаними габаритами саме такого комбайну суд не приймає до уваги.
Таким чином позивачем при зупинці ТЗ під його керуванням відповідачу, а саме: інспектору 1 батальйону роти № 3 УПП в Кіровоградській області ДПП капралу поліції Фомуляєву А.В. не було надано жодного письмового підтвердження на перевезення вантажу транспортним засобом МАN TGX (номерний знак НОМЕР_1 ) з причепом марки ТАD Classic (номерний знак НОМЕР_2 ) з нормативно встановленими габаритами.
З огляду диску з відеозаписом обставин, викладених у постанові про адміністративне правопорушення, вбачається що позивач ОСОБА_1 жодних пояснень на питання інспектора 1 батальйону роти № 3 УПП в Кіровоградській області ДПП капрала поліції Фомуляєва А.В. не надавав, дозволу на перевезення вантажу не мав, всі висловлювання з боку позивача відбувалися нецензурною лайкою та не стосувалися вимог відповідача.
Суд приймає до уваги пояснення відповідача ОСОБА_3 , викладені в письмовому відзиві, що у зв`язку з тим, що відомості, викладені в пред`явленій позивачем ТТН, суттєво відрізнялися від фактичних обставин, тому їм був проведений вимір саме ширини великогабаритного вантажу (с/г техніки), що підтверджується доданим диском з відеозаписом транспортного засобу, на якому знаходився великогабаритний вантаж, а саме: комбайн.
Оцінуючи всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що інспектор Фомуляєв А.В. правомірно виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 132-1 КУпАП, зміст якої не суперечить нормам законодавства.
Позивачем не спростовано (з посиланням на докази), що обставини, викладені у постанові, не відповідають дійсності.
Інспектор при винесенні спірної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, тому підстав для скасування постанови немає.
Керуючись п. 22.5 Правил дорожнього руху, ст. ст. 132-1, 222, 251, 278, 279, 283, 288 КУпАП, ст. ст. 241-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України та поліцейського Капрала поліції 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Фомуляєва Антона Володимировича про скасування постанови серії ЕАВ №1187164 від 29.05.2019 року про адміністративне правопорушення - відмовити.
Залишити без змін постанову серії ЕАВ №1187164 від 29.05.2019 року поліцейського роти №3 батальону УПП в Кіровоградській області Фомуляєва Антона Володимировича про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ст.132-1 КУпАП у вигляді 510 гривень штрафу в дохід держави.
Судові витрати по справі компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному пунктом 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції у 10-денний строк з дня виготовлення повного його тексту.

Суддя Бердянського міськрайонного суду
Запорізької області Л. В. Богомолова