Справа № 826/9833/16
Суддя: Шурко Олег Іванович
Дата ухвалення: 2019-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/9833/16 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Арсірій Р.О. Суддя-доповідач Шурко О.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Європейський газовий банк" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 квітня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Європейський газовий банк" Оберемка Романа Анатолійовича про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - відповідач-1, ФГВФО), Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Єврогазбанк" Оберемка Романа Анатолійовича (далі - відповідач-2, Уповноважена особа ФГВФО), у якому просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення відповідача-2 щодо визнання нікчемними операцій за рахунками ОСОБА_1

2. Визнати протиправною бездіяльність відповідача-2 щодо невнесення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Єврогазбанк" за договором банківського рахунку №4163 від 25.10.2012 в сумі 185776,69 грн. за рахунок коштів ФГВФО.

3. Зобов`язати відповідача-2 надати відповідачу-1 додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ "Єврогазбанк" за договором банківського рахунку №4163 від 25.10.2012 в сумі 185776,69 грн. за рахунок коштів ФГВФО.

4. Зобов`язати відповідача-1 включити ОСОБА_1 . до загального реєстру вкладників для здійснення виплат коштів за вкладами в ПАТ "Єврогазбанк" за договором банківського рахунку №4163 від 25.10.2012 в сумі 185776,69 грн. за рахунок коштів ФГВФО.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.04.2019 закрито провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Єврогазбанк" Оберемка Романа Анатолійовича щодо визнання нікчемними операцій за рахунками ОСОБА_1 .

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 квітня 2019 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Уповноважена особа подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні вимог адміністративного позову в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 25.10.2012 між ОСОБА_1 та ПАТ "Європейський Газовий Банк" укладено договір банківського рахунку №4163, за умовами якого банком відкрито клієнту поточний рахунок № НОМЕР_1 .

Відповідно до банківської виписки станом на 26.06.2014 залишок на рахунку позивача НОМЕР_1 становить 15 851,66 дол. США (а.с. 8 т. І). Вказана сума залишку на банківському рахунку також підтверджується довідкою відповідача-2 від 06.04.2016 №787, копія якої наявна в матеріалах справи.

17.11.2014 Правлінням НБУ прийнято постанову №725 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Європейський Газовий Банк".

На підставі вказаної постанови виконавчою дирекцією ФГВФО прийнято рішення від 18.11.2014 №121 про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ "Європейський Газовий Банк" та призначення уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ "Єврогазбанк" Ковальова Віктора Михайловича .

У газеті "Голос України" №226 (5976) за 22.11.2014 опубліковано оголошення про початок процедури ліквідації ПАТ "Європейський Газовий Банк" та повідомлено, що для отримання коштів вкладники банку з 25.11.2014 по 06.01.2015 включно можуть звертатись до установ банку-агента - ПАТ "Банк "Київська Русь"; відшкодування вкладникам ПАТ "Європейський Газовий Банк" після 06.01.2015 здійснюватимуться за результатами розгляду їх індивідуальних звернень на адресу ФГВФО.

Рішенням виконавчої дирекції ФГВФО від 18.12.2014 №150 призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку Оберемка Р.А. з 19.12.2014.

ОСОБА_1 19.12.2014 здійснено виплату відшкодування як вкладнику ПАТ "Єврогазбанк" у сумі 2515,58 грн. через відділення ПАТ "Банк "Київська Русь", що підтверджується листом ПАТ "Банк "Київська Русь" від 21.04.2016 №2413/43.

Позивач 23.12.2014 звернулась до ФГВФО із заявою про виплату гарантованої суми відшкодування за договором банківського рахунку №4163 від 25.10.2012, вказавши в заяві про те, що їй виплачено лише кошти за договором банківського вкладу №344805 від 28.05.2014 та за договором про використання платіжної картки від 27.09.2011.

13.11.2015 позивач звернулась до відповідача-2 із заявою щодо включення її до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок ФГВФО, гарантовану суму відшкодування за договором банківського рахунку №4163 від 25.10.2012 у банку ПАТ "Єврогазбанк". На дану заяву відповідач-2 надав відповідь листом від 29.12.2015 №3049-4-21, у якій повідомив про те, що комісією з перевірки операцій по рахункам клієнтів банку досліджено суть операцій за рахунками ОСОБА_1 та встановлено, що операції, які були проведені по них, мають ознаки нікчемних правочинів, а тому відсутні підстави для включення позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок ФГВФО на підставі частини 1 статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача-2 щодо не включення до переліку вкладників банку, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що право позивача може бути захищене шляхом зобов`язання Уповноваженої особи включити позивача до Переліку вкладників ПАТ «Єврогазбанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон).

Частиною першою статті 3 Закону визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Виплата відшкодування здійснюється з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у банку.

Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Приписи ч. 2 ст. 26 Закону визначають, що вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Вичерпний перелік випадків, за наявності яких Фонд не відшкодовує вклади, закріплений у ч. 4 ст. 26 Закону.

За правилами частин першої-третьої статті 27 Закону уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до ч. ч. 5-6 ст. 27 Закону протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур`єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Відповідно до пунктів 3-5 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 року № 14 (далі - Положення № 14) перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах суми граничного розміру відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації, така сума відшкодування включається до Переліку.

До Переліку не включаються: інформація про вкладників, які отримали всю належну їм гарантовану суму відшкодування під час дії тимчасової адміністрації; інформація про вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 Закону; записи, що повернуті банку для доопрацювання як помилкові, - до усунення помилок.

Протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Як передбачено у пунктах 2, 3 розділу IV Положення №14, Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (з урахуванням обмежень, визначених уповноваженою особою Фонду відповідно до частини другої статті 38 Закону), за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 20 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду Переліку.

Загальний Реєстр складається на паперових та електронних носіях.

Загальний Реєстр на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) підписується відповідальною особою, яка його склала, та засвідчується підписом директора-розпорядника та відбитком печатки Фонду, на електронних носіях - у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.

Файл csv формується за структурою інформаційного рядка файла «Загальний Реєстр» (додаток 12) та за правилами формування csv файлів (додаток 10).

Наведені норми законодавства вказують, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає такі етапи: 1) складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; 2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; 3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру; 4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

Згідно ч. 2 ст. 38 Закону протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов`язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Приписи п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону визначають, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав, зокрема, банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 38 Закону Фонд протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Зі змісту наведених норм випливає, що право перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних не є абсолютним, а кореспондується з обов`язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов`язує нікчемність правочину, довести суду такі обставини. Тобто самого твердження про нікчемність правочину недостатньо для визнання його таким, оскільки воно нівелюється протилежним твердженням вкладника про дійсність вкладу.

Перелік передбачених ч. 3 ст. 38 Закону підстав, за яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, є виключним.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що при виявленні нікчемних правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не на підставі рішення уповноваженої особи Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (ч. 2 ст. 215 ЦК України та ч. 3 ст. 38 Закону) незалежно від того, чи була проведена передбачена ч. 2 ст. 38 цього ж Закону перевірка правочинів банку і прийняте відповідне рішення. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. При цьому, перелік передбачених ч. 3 ст. 38 Закону підстав, за яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, є виключним. Положення ст. 228 ЦК України не можуть бути застосовані уповноваженою особою Фонду при вирішення питання щодо віднесення правочинів до нікчемних для розширення переліку підстав нікчемності, визначених у ч. 3 ст. 38 Закону.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 826/1476/15.

Посилання Уповноваженої особи на постанову Правління Національного банку України від 17.06.2014 року №366БТ «Про віднесення АТ «Єврогазбанк» до категорії проблемних», якою встановлено обмеження в діяльності банку, що була наявна на момент укладання договору та, на її переконання, перешкоджала його укладенню, судовою колегією оцінюється критично, оскільки зазначена постанова становить банківську таємницю і Позивач не міг знати про її зміст та встановлені обмеження.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне наголосити на тому, що за Законом до такого переліку віднесені правочини, що вчинені (укладені) саме банком. Щодо правочинів (у тому числі договорів), які укладені між фізичними чи юридичними особами - уповноважена особа таких повноважень не має за цим Законом.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідними для чинності правочину, врегульовані цивільним законодавством, положення якого не можуть бути застосовані комісією банку чи уповноваженою особою Фонду при вирішенні питання щодо віднесення правочинів до нікчемних для розширення переліку підстав нікчемності, визначених у ч. 3 ст. 38 Закону. Про це зазначив Верховний Суд в уже згаданій вище постанові.

Уповноважена особа ФГВФО вказує на те, що при перевірці правочинів, проведених по рахунку ОСОБА_1 виявлено шахрайську схему, в результаті якої нанесено матеріальну шкоду Державі в особі ФГВФО.

З аналізу доводів позивача можна зробити твердження, що на час повідомлення позивача про нікчемність укладеного ним правочину, Уповноважена особа ФГВФО вважала його нікчемним з підстав, передбачених статтею 228 Цивільного кодексу України, згідно якої правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 по справі №826/1476/15, якщо внаслідок проведених операцій Фонду, а не банку, завдані збитки (штучно збільшена сума гарантованих державною виплат), то стаття 38 Закону №4452-VI не може бути застосована, а Фонд має звертатися до суду з вимогою про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину на підставі статті 228 Цивільного кодексу України. Лише за наявності рішення суду можна застосовувати до позивача будь-які наслідки недійсності нікчемного правочину за цією статтею.

Доказів наявності судових рішень про визнання недійсним нікчемного правочину укладеного ОСОБА_1 не надано.

Отже, єдиною та необхідною умовою для не включення особи (клієнта банку) до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, у зв`язку з нікчемністю відповідного правочину є наявність підстав, виключний перелік яких регламентовано частиною 3 статті 38 Закону №4452-VI.

Розглядаючи дану адміністративну справу суд приймає до уваги висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у вказаному рішенні, щодо кола обставин, які належить встановити суду у справах даної категорії, а саме:

1) на якій підставі кошти потрапили на рахунок позивача;

2) які саме умови договору, укладеного між позивачем і Банком, передбачали платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених законодавством чи внутрішніми документами Банку;

3) на якій підставі позивачу відмовлено у включенні до переліку вкладників;

4) який саме правочин за твердженням Уповноваженої особи є нікчемним та на який конкретно пункт частини 3 статті 38 Закону №4452-VI вона при цьому посилається.

Сторонами до матеріалів справи не надано матеріалів щодо надходження коштів на рахунок позивача, однак відповідачі не повідомляли про наявність порушень під час надходжень коштів на банківський рахунок №4163 ОСОБА_1 . На думку відповідача-2 порушення відбулись на час перерахування коштів із рахунку ОСОБА_1 на банківські рахунки інших осіб, які не є предметом спору у межах даної адміністративної справи.

Договір банківського рахунку №4163 від 25.10.2012 містить стандартні умови договору банківського рахунку та не передбачає надання позивачу будь-яких переваг перед іншими вкладниками (клієнтами) ПАТ "Єврогазбанк" і відповідачами не доведено зворотного.

При цьому, в надісланому позивачу листі-повідомленні від 29.12.2015 №3049-21 Уповноваженою особою ФГВФО не вказано підстави для визнання правочинів недійсними з посиланням на положення частини 3 статті 38 Закону №4452-VI. Про такі причини не вказано і в письмових поясненнях відповідачів.

Жодних інших підстав для визнання договору, укладеного між позивачем і банком, та вчиненої за ним транзакції нікчемною Уповноваженою особою не наведено і відповідних доказів не надано.

Крім того, відповідачами не надано суду жодних належних та допустимих у розумінні статей 73, 74 Кодексу адміністративного судочинства України доказів, які б підтверджували, що кошти, залучені на рахунок позивача, не є вкладом, а позивач не є вкладником банку у розумінні статті 2 Закону №4452-VI.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що уповноваженою особою ФГВФО всупереч вимогам Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та нормативно-правових актів Фонду безпідставно не внесено позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду. Отже, позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи Фонду щодо невключення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Уповноваженої особи Фонду подати до ФГВФО додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом ПАТ "Єврогазбанк" за договором банківського рахунку №4163 від 25.10.2012 в сумі 185776,69 грн. за рахунок коштів ФГВФО, суд зазначає наступне.

З аналізу вищезазначених норм права вбачається, що Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію наділена повноваженнями щодо формування повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії, на підставі якого Фонд гарантування вкладів фізичних осіб формує Загальний реєстр вкладників.

Суд звертає увагу, що чинним законодавством не передбачена можливість включення особи до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, після складення та затвердження такого переліку вкладників.

Усі зміни до бази даних про вкладників надаються окремими файлами відповідно до їх типу, сформованими за правилами формування csv файлів згідно з додатком 1 до цього Положення. Опис можливих змін до бази даних про вкладників наведено в додатку 2 до цього Положення.

Таким чином, враховуючи норми чинного законодавства на час виведення неплатоспроможного банку з ринку та винесення рішення по суті, Уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду зміни, доповлнення, уточнення до бази даних про вкладників.

Встановивши, що внаслідок протиправної бездіяльності відповідача-2 відбулось порушення прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Уповноважену особу Фонду подати до Фонду додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Єврогазбанк" за рахунок Фонду.

З урахуванням встановлених вище обставин, колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість заявлених до Уповноваженої особи позовних вимог.

Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Європейський газовий банк" - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 квітня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.

Повний текст постанови виготовлено 05.09.2019.