Справа № 160/2975/19
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2019-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 серпня 2019 року Справа № 160/2975/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О.В.,
секретаря судового засідання Максименко Е.М.,
представника позивача Білого І.В.,
представників відповідача Агаджаняна О.Ю., Вельма Л.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою приватного підприємства «Агрофірма «Старт» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, -
Приватне підприємство «Агрофірма «Старт» (далі - ПП «Агрофірма «Старт», позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - ГУ ДФС у Дніпропетровській області, відповідач), в якому просить:
- визнати протиправним наказ № 399-П від 23.01.2019 року про проведення документальної позапланової перевірки Приватного підприємства «Агрофірма «Старт», виданий Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області;
- скасувати наказ № 399-П від 23.01.2019 року про проведення документальної позапланової перевірки Приватного підприємства «Агрофірма «Старт», виданий Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області.
В обґрунтування позову зазначено, що ПП «Агрофірма «Старт»» не допустило посадову особу відповідача до проведення документальної позапланової виїзної перевірки, оскільки наказ відповідача є протиправним та підлягає скасуванню. Наказ №399-п не містить достовірних фактичних підстав для призначення та проведення документальної позапланової перевірки. В наказі №399-П є лише посилання на підстави окремих статтей Податкового кодексу України, серед яких є п.п.78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, з якої вбачається, що позивач не надав ДФС пояснень та їх документального підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, але це не відповідає дійсності. 18.12.2018 року позивач отримав лист №7491/10/04-36-14-12-12 від 05.12.2018 року, у відповідь на який позивач надав інформацію з приводу наведених у листі обставин за №19/12 від 19.12.2018 року. До вказаного листа позивач надав копії документів в кількості 41 додатку. Отже, за наведених обставин, у відповідача відсутні підстави для проведення перевірки. Також, в листі ДФС №7491/10/04-36-14-12-12 від 05.12.2018 року відповідачем не наведено жодного доказу, який би підтверджував виявлену недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, з огляду на що у відповідача відсутні підстави для проведення перевірки за ознаками п.п.78.1.4 п.78.1 ст. 78 Податкового кодексу України.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.04.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду в підготовчому засіданні.
В судовому засіданні 18.06.2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду на 18.07.2019 року.
18.07.2019 року розгляд справи перенесений на 15.08.2019 року у зв'язку з перебуванням судді на лікарняному.
Відповідачем 27.05.2019 року надано відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, обгрунтовуючи тим, що 05.12.2018 року за №7491/10/04-36-14-12-12 відповідачем було направлено запит про надання пояснень та їх документального підтвердження по взаємовідносинам з ТОВ «Менен Інвест» за період з 01.08.2018 року по 31.08.2018 року. Позивачем у відповідь надано не в повному обсязі пояснення та завірені належним чином копії первинних документів, а саме не надано товарно-транспортні накладні, що підтверджують перевезення товару від продавця до покупця; сертифікати якості товару або інші документи, які підтверджують походження або виробника данного товару; податкових накладних; актів приймання-передачі товарно-матеріальних цінностей; інформації щодо наявності основних фондів та обротно-сальдові відомості. Щодо недостовірності даних, зазначених у податковій декларації, то відповіач зазначає, що дана інформація витребувалась для підтвердження сум податкового кредиту, задекларованих платником податків стосовно контрагента. Сумніви стосовно декларацій виникли у зв'язку з отриманням інформації листом ДФС від 27.11.2018 року. Таким чином, на думку відповідача, дії перевіряючих законні, здійснені з метою виконання службових обов'язків відповідно до вимог Податкового кодексу України.
31.05.2019 року позивачем надано відповідь на відзив, в якій зазначено, що відповідачем у запиті був перелічений орієнтовний перелік документів, але не вичерпний. Відповідно до орієнтовного переліку документів у запиті №7491/10/04-36-14-12-12 від 05.12.2018 року позивач надіслав відповідачеві постачально-розрахункові документи, договори поставки, акт звіряння взаєморозрахунків та акт про використання товару за цільовими призначеннями, всього 41 документ. Відповідач додатково не запитував перелічені у відзиві документи, не надсилав інших запитів. З наданого відповідачем відзиву не зрозуміло якими критеріями відповідач визначив, що позивач є ризиковим платником податків, та не зрозуміло з яких підстав відповідач послався на п.п.78.1.4 п.78.1 ст. 78 Податкового кодексу України при винесенні оскаржуваного наказу.
24.06.2019 року представником відповідача надані суду письмові пояснення, в обгрунтування яких зазначено, що у відзиві ризиковим платником податків визначено контрагента позивача ТОВ «Менен Інвест», а не позивача. В запиті зазначено, що позивач повинен надати всі копії документів та пояснення, що стосуються господарських відносин з ТОВ «Менен Інвест», зокрема, але не вичерпно. У зв'язку з цим позивач повинен був надати всі документи, що підтверджують реальність господарських відносин з даним контрагентом. Податковим законодавством не встановлено зазначати ряд всіх документів, які підтверджують надання придбаних товарів, послуг.
Представники сторін в судовому засіданні підтримали обрані правові позиції.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступних висновків.
19.12.2018 року ПП «Агрофірма «Старт» було надано відповідь на запит відповідача від 19.12.2018 року №19/12-18, яким повідомлено, зокрема, що:
- податковий орган в своєму листі № 7491/10/04-36-14-12-12 від 05.12.2018 року безпідставно, без наведення жодного доказу, стверджує, що ТОВ «Менен Інвест» нібито не придбавало товар «Амофос 12:52». Це судження податкового органу суб'єктивне, в листі не наводяться обставини перевірки даної обставини, не наводяться документи такої перевірки, що свідчить про упередженість податкового органу;
- в листі № 7491/10/04-36-14-12-12 від 05.12.2018 року Головного управління державної фіскальної служби в Дніпропетровській області не наведено жодного доказу, який би дійсно свідчив про недотримання приватним підприємством «Агрофірма «Старт» норм ст.198 п.198.3 Податкового Кодексу України, ст. 9 ч.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Порядку заповнення та подання податкової звітності з податку на додану вартість № 21 від 28.01.2016 року. Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку № 88 від 24.05.1995 року;
- 23, 29 та 30 серпня 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «Менен Інвест» в особі директора Ворони Д.І. (продавець) та приватне підприємство «Агрофірма «Старт» в особі директора Криничного М.Г. (покупець) уклали договори поставки № 16-18/Д- 2018, № 19-21/Д-2018, № 23-24/Д-2018, якими продавець зобов'язався продати покупцю мінеральне добриво «Амофос (12:53)», а покупець зобов'язався заплатити продавцю гроші за куплений товар;
- виконуючи договірні зобов'язання, продавець поставив покупцю товар - мінеральне добриво «Амофос (12:53)», що підтверджується видатковими накладними №№306,307 від 22.08.2018 року, №№308,309,310,311,312 від 29.08.2018 року, №№313,314,315 від 31.08.2018 року;
- в період з 27.08.2018 року по 10.09.2018 року покупець заплатив продавцю гроші за поставлений товар, мінеральне добриво «Амофос (12:53)», що підтверджується платіжними дорученнями №№: 222,223, 224,228, 229, 231 від 27.08.2018 року; 234, 235, 236,237, 238, 239, 240, 241 від 29.08.2018 року; 245, 246, 247 від 03.09.2018 року; 252, 253,254 від 04.09.2018 року; 259, 260 від 10.09.2018 року;
- виконавши умови договорів, сторони склали акт звіряння взаєморозрахунків станом на 01.10.2018 року, з якого видно, що сальдо кінцеве є взаємозаліковим;
- приватне підприємство «Агрофірма «Старт» є кінцевим споживачем товару - мінерального добрива «Амофос (12:53)», яке було використане при сільськогосподарській обробці землі перед засіванням сільськогосподарських культур, що підтверджується актом про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин від 30.10.2018 року.
На підтвердження постачання товару ТОВ «Менен Інвест», ПП «Агрофірма «Старт» надано копії наступних документів: договорів поставки, видаткових накладних, платіжних доручень, акту звіряння взаєморозрахунків станом на 01.10.2018 року, акту про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин №3/10 від 30.10.2018 року.
31.01.2019 року посадовими особами ГУ ДФС у Дніпропетровській області складено акт №4420/04-36-14-17/31761369 «Про відмову в допуску до проведення документальної позапланової виїзної перевірки», яким зафіксовано факт відмови головного бухгалтера ПП «Агрофірма «Старт» Криничного М.П. у допуску до проведення перевірки без заявлених причин відмови.
31.01.2019 року посадовими особами ГУ ДФС у Дніпропетровській області складено акт №4421/04-36-14-17/31761369 «Про відмову від підпису посадових осіб акту про відмову в допуску до проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП «Агрофірма «Старт».
Не погодившись з прийняттям вищевказаного наказу про проведення перевірки, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки посадових осіб фіскальних органів під час здійснення податкового контролю, врегульовано положеннями Податкового кодексу України (далі - ПК України).
У відповідності до п.п.19-1.1 п.19-1.1 ст.19-1 ПК України, контролюючі органи здійснюють, зокрема, адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків.
На підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Згідно з п.п.75.1.2 пп. 75.1 ст. 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Так, пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України передбачено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема: отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
У відповідності до положень п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження. Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити:
1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує;
2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;
3) печатку контролюючого органу.
Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:
1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;
2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу «витягнутої руки» під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом;
3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;
4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків:
- податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обовязкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування;
- акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної;
5) у разі проведення зустрічної звірки;
6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.
Платники податків та інші субєкти інформаційних відносин зобов'язані подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом).
Платник податків зобов'язаний подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов'язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов'язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання (п.п. 16.1.5 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України).
У той же час, у разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим пятим цього пункту, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.
Системний аналіз вказаних законодавчих положень свідчить про те, що контролюючий орган з підстав та у порядку, визначеними у податковому законодавстві, наділений правом надсилати платникам податків письмові запити про надання інформації (пояснень) та документальних підтверджень, а платник податків, отримавши такий запит, зобов'язаний надати запитувану податковим органом інформацію та документи у визначений законом строк у випадку, якщо отриманий запит відповідає законодавчо встановленим вимогам щодо форми та змісту такого.
Як було встановлено вище, підставою для прийняття оскаржуваного наказу, стало наданням позивачем в неповному обсязі пояснень та їх документальних підтверджень на запит контролюючого органу від 05.12.2018 року №7491/10/04-36-14-12-12.
За приписами пункту 73.3 ст.73 ПК України законодавчо закріплений обов'язок платника податків надати пояснення та документальне підтвердження на запит контролюючого органу та встановлено строк для надання таких відомостей. Від такого обов'язку платник податків звільняється відповідно до положень пункту 73.3 ст.73 ПК України у разі, коли запит не відповідає встановленим вимогам.
Проаналізувавши запит відповідача, суд зробив висновок, що його форма, зміст, спосіб надіслання відповідали приписам підпункту 73.3 статті 73 ПК України.
Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що у запиті від 05.12.2018 року вих. №7491/10/04-36-14-12-12 визначено підставу для направлення запиту, а саме вказано, що в ході проведеного аналізу податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних встановлено, що:
- ПП «Агрофірма «Старт» задекларовано операції з придбання товарно-матеріальних цінностей (добрива Амофос 12:52) у серпні 2018 року від постачальника ТОВ «Менен Інвест»;
- аналізом ЄРПН в розрізі номенклатурних позицій за серпень 2018 року ТОВ «Менен Інвест» встановлено, що останній здійснює придбання великої кількості товарів (робіт, послуг), що мають різноманітні характеристики та потребують застосування особливих умов їх транспортування та зберігання;
- за результатами аналізу ЄРПН ТОВ «Менен Інвест» по ланцюгу господарських операцій з руху вищезазначеного товару встановлено відсутність джерела його законного введення в обіг та реального задекларованого виробництва.
На підставі викладено відповідачем в запиті зроблено висновок, що сукупність фактів та обставин, що характеризують діяльність суб'єктів господарювання, задіяних в ланцюгу, свідчить про те, що метою їх функціонування є створення виключно документообігу по нереальним господарським операціям для отримання податкової вигоди. Вказане свідчить про недотримання ПП «Агрофірма «Старт» норм пп. 198.3, ст. 198 Податкового кодексу України.
На підставі проведеного аналізу та висновків контролюючого органу, відповідачем було запропоновано надати інформацію (пояснення та документальні підтвердження) з приводу наведених вище фактів.
Запит містив опис інформації, що запитується, та орієнтовний перелік документів, що її підтверджують.
Дослідивши та проаналізувавши зміст письмового запиту відповідача від 05.12.2018 року суд дійшов висновку, що такий запит складено відповідно до наведених вище вимог податкового законодавства, а саме п.1 абз. 3 п.73.3 ст. 73 Податкового кодексу України. Зокрема, на думку суду, даний запит містить підстави його направлення ПП «Агрофірма «Старт», а також обставини, які свідчать про наявність у відповідача сумнівів щодо реальності господарських операцій позивача з його контрагентом-постачальником ТОВ «Менен Інвест» та, відповідно, щодо достовірності внесених позивачем до податкових деклараціях з податку на додану вартість за звітний період серпень 2018 року показників в частині податкового кредиту.
Таким чином, на позивача покладався обов'язок щодо надання інформації, зазначеної в запиті податкового органу.
У той же час, суд звертає увагу, та як було зазначено вище, перелік обставин, за наявності яких контролюючий орган може призначити документальну позапланову перевірку, передбачено пунктом 78.1 статті 78 Податкового кодексу України. Зокрема, за змістом вказаної статті документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження па обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту; виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня наступного за днем отримання запиту.
Таким чином, однією з підстав для проведення документальної позапланової перевірки, згідно із пунктами 78.1.1, 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, є ненадання платником податків обґрунтованого пояснення та відповідних документів на обов'язковий запит контролюючого органу.
Тобто з даної норми чітко видно, що виявлені факти, які свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, можуть бути підставою для проведення перевірки лише у випадку, коли сумніви не усунуті наданими поясненнями та документальними підтвердженнями.
Отже, у контролюючого органу є право на оцінку пояснень і їх документальних підтверджень. Якщо податковий орган вважає, що ці пояснення не обґрунтовані або документально не підтверджені, перевірка може бути призначена.
Судом встановлено, що запит від 05.12.2018 року вих. №7491/10/04-36-14-12-12 містив орієнтовний перелік документів, щодо подачі яких на позивача покладався обов'язок, однак, запит містив фразу «зокрема, але не вичерпно», що передбачає подання всіх документів, якими позивач підтверджує здійснення господарської операції з контрагентом.
Так, відповідно до договору поставки №23-24/Д-2018, який надано позивачем передбачено, а саме пп.3.2 постачальник здійснює поставку продукції окремими партіями в строки, вказані в додатках до договору та пп.3.4 разом з продукцією постачальник зобов'язується передати покупцю на кожну окрему партію продукції належним чином оформлену товарну (видаткову) накладку. Проте у відповідь на запит товариством не надано товарно-транспортні накладні, що підтверджують перевезення товару від продавця до покупця.
Амофос NP 12:52 - екологічно чисте гранульоване універсальне висококонцентроване азотно-фосфорне добриво. Ця продукція повинна бути сертифікована і повинна відповідати стандартам якості, але при цьому позивачем не надано у відповідь на запит сертифікатів якості товару, або інших документів які підтверджують походження або виробника даного товару, та не надано пояснень щодо проходження сертифікації вказаного товару.
Крім того, у відповіді на запит не надано податкових накладних, що стали підставою для формування податкового кредиту за операціями з придбання даного товару з ТОВ «Менен Інвест».
Також не надано актів приймання-передачі ТМЦ, що свідчать про невиконання вимог обов'язкового запиту контролюючого органу.
Позивачем не надано інформацію щодо наявності основних фондів (власних та/або орендованих) та оборотно-сальдові відомості.
З аналізу вищевикладеного, судом встановлено, що позивачем не було усунуто сумніви контролюючого органу щодо реальності господарської операції, здійсненої позивачем з ТОВ «Менен Інвест» на підставі неповноти поданих документів, відтак, у відповідача були всі законодавчо визначені підстави для винесення наказу про проведення перевірки.
Щодо посилання позивача на протиправність зазначення контролюючим органом п.п.78.1.4 п.78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, як на підставу проведення перевірки, то суд зазначає, що вказане посилання є наслідком перевірки правомірності декларування сум податкового кредиту з контрагентом-постачальником ТОВ «Менен Інвест», відтак, посилання в наказі на зазначений підпункт є правомірним.
При цьому, у контексті доводів позивача про недоведеність фактів (обставин), наведених у письмовому запиті від 25.01.2019 року, суд враховує наступну правову позицію Верховного Суду, що викладена в його постанові від 28.02.2019 року у справі №820/437/18. Зокрема, переглядаючи в порядку касаційного провадження адміністративну справу за позовом ТОВ «Ізоляційні матеріали» про визнання протиправним та скасування наказу про призначення документальної позапланової виїзної перевірки Верховний Суд дійшов наступних висновків: запит контролюючого органу про надання платниками податків податкової інформації надсилається у випадку обґрунтованого сумніву (підтвердженого отриманою у встановленому законом порядку інформацією) податкового органу щодо дотримання платником податку вимог законодавства та з метою надання можливості платникам податків усунути такі сумніви поясненнями та документами, які підтверджують такі пояснення, для спростування висновків податкового органу про ймовірні порушення. У випадку ненадання відповіді та запитуваної інформації на запит контролюючого органу, що оформлений у відповідності до норм Податкового кодексу України, у податкового органу відсутня можливість перевірити отриману інформацію про можливі порушення платниками податків податкового законодавства, наслідком чого є призначення перевірки у встановленому Податковим кодексом України порядку.
Таким чином, наявність у податкового органу податкової інформації, що вказує про ймовірні порушення позивачем вимог податкового законодавства, не свідчить беззаперечно про те, що такі порушення мають місце. Задля можливості у платника податків спростувати таку інформацію і направляється запит податкового органу.
Вказівка позивача на окремі дефекти запиту про надання інформації і наказу про призначення податкової перевірки для вирішення оспорюваного питання значення немає, оскільки відповідно до усталеної судової практики, зокрема, відсутність або неповнота посилань на конкретні пункти Кодексу не повинні розглядатися як підстава для визнання наказу протиправним, якщо зі змісту такого наказу видається за можливе ідентифікувати передбачену законодавством фактичну підставу для призначення відповідної перевірки (Постанова Верховного Суду від 02.03.2018 у справі № 820/2762/17).
Таким чином, враховуючи встановлені у справі обставини та беручи до уваги наведену правову позицію Верховного Суду, суд вважає, що при винесенні спірного наказу про проведення документальної позапланової виїзної перевірки відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені податковим законодавством.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, доведено правомірність винесення оскаржуваного наказу, а тому він не підлягає скасуванню судом.
На підставі викладеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Згідно з положеннями ст.139 КАС України у випадку відмови у задоволенні позову, судові витрати на користь позивача не відшкодовуються.
Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У задоволенні адміністративного позову приватного підприємства «Агрофірма «Старт» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 27 серпня 2019 року.

Суддя (підпис) Рішення не набрало законної сили 27.08.2019 Суддя Згідно з оригіналом Суддя О.В. Врона О.В.Врона О.В.Врона