Справа № 0940/2299/18
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

06 вересня 2019 рокуЛьвів№ 857/8272/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Бруновської Н. В.
суддів -Кузьмича С. М.
Шавеля Р. М.

перевіривши апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року у справі № 0940/2299/18 за адміністративним позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Богусевич Ганни Степанівни до ОСОБА_1 про знесення самочинного збудованого фундаменту під гараж,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 серпня 2019 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з порушеннями строків встановлених ч.1 ст.295 КАС України, та надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення виявленого недоліку.

Згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення із штриховим ідентифікатором № 152 копію зазначеної ухвали апелянт отримав 19 серпня 2019 року.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження, оскільки апелянт на виконання вимог вказаної ухвали у встановлений судом строк не усунув недоліку апеляційної скарги.

При цьому, заява, яка надійшла на адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду 02.09.2019р. про поновлення строку апеляційного оскарження не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Як видно із матеріалів справи, ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2019 року апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року у справі № 0940/2299/18 залишено без руху у зв`язку із відсутністю документу про сплату судового збору за подання апеляційної скарги.

Також, цією ухвалою суду відмовлено у задоволення клопотання апелянта про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року у справі № 0940/2299/18.

13 лютого 2019 року на адресу суду надійшло клопотання Державної архітектурно-будівельної інспекції України про продовження строку усунення недоліку апеляційної скарги.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2019 року задоволено клопотання апелянта та продовжено строк усунення недоліку апеляційної скарги строком на 15 днів з моменту отримання цієї ухвали суду.

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення із кодовим штриховим ідентифікатором за № 523, копію ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду 14 лютого 2019 року апелянт отримав 25 лютого 2019 року.

25 березня 2019 року ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року у справі № 0940/2299/18 повернуто апелянту у зв`язку із невиконанням вимог ухвали суду від 14 лютого 2019 року.

29 липня 2019 року Державна архітектурно-будівельна інспекція України повторно подає апеляційну скаргу на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року у справі № 0940/2299/18 із клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження та квитанцією про сплату судового збору у розмірі встановленому Законом України "Про судовий збір".

Так, апелянт у заяві про поновлення строку апеляційного оскарження покликається на відсутність у минулому коштів передбачених для сплати судового збору з огляду на здійснення органом Державної казначейської служби України безспірного списання коштів з рахунку заявника на підставі виконавчих документів і, як наслідок зупиненням проведення платежів, в тому числі стосовно здійснення видатків, призначених на вказані цілі, фінансування яких, до того ж, наразі відсутнє.

На підтвердження наведених доводів заявник подавав копії повідомлень Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпровському районі м.Києва щодо необхідності здійснення безспірного списання коштів, копію листа стосовно вирішення питання збільшення обсягу кошторисних призначень.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 серпня 2019 року вказані підстави пропуску строку апеляційного оскарження визнані неповажними, а апеляційну скаргу залишено без руху.

02 вересня 2019 року апелянт подав заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, в якій покликається на те, що строк апеляційного оскарження пропущено у зв`язку із вчинення дій необхідних для отримання коштів щодо сплати судового збору, а це обставини які не залежать від апелянта.

Проте наведені доводи не свідчать про наявність підстав для продовження строку, встановленого судом для усунення недоліку апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Так, ст.44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти шостий, сьомий частини п`ятої цієї статті).

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасника справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом, упродовж визначених для цього строків.

Отже учасник справи, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на касаційне оскарження судового рішення, повинен забезпечити неухильне і своєчасне виконання своїх процесуальних обов`язків, вимог закону і суду, зокрема стосовно належного оформлення касаційної скарги, в тому числі щодо надання документа про сплату судового збору для чого як особа, зацікавлена у її поданні, має вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Це стосується і заявників, які, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, діють як суб`єкти владних повноважень й, до того ж, є бюджетними установами, фінансування яких здійснюється з Державного бюджету України, в тому числі щодо видатків на сплату судового збору, а відтак кошти на вказані цілі повинні бути передбачені у кошторисі такої установи своєчасно і у повному обсязі з урахуванням здійснених видатків за минулий бюджетний період, що кореспондується з пунктами 44, 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2002 року №228, якими, крім іншого, визначено, що штатні розписи бюджетних установ затверджуються в установленому порядку у місячний строк з початку року.

До затвердження в установленому порядку кошторисів використання бюджетних коштів підставою для здійснення видатків бюджету є проекти зазначених кошторисів (з довідками про зміни до них у разі їх внесення), засвідчені підписами керівника установи та керівника її фінансового підрозділу або бухгалтерської служби. У разі коли бюджетний розпис на наступний рік не затверджено в установлений законодавством термін, в обов`язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення), а під час складання кошторисів на наступний рік враховуються обсяги здійснених видатків.

З огляду на наведене заявник не позбавлений можливості протягом усього поточного бюджетного року здійснювати видатки бюджету, передбачені для сплати судового збору, на підставі кошторису, а у разі його відсутності - проекту кошторису, тимчасового індивідуального кошторису, тимчасового розпису бюджету в обсязі, не меншому за розмір використаних бюджетних коштів у минулому періоді й, при цьому має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення своєчасної сплати судового збору і виконання грошових зобов`язань за виконавчими документами.

Зупинення ж на рахунку фінансових операцій, зокрема в частині видатків, призначених на сплату судового збору і, як наслідок невиконання через це вимог закону і суду, своїх процесуальних обов`язків, не може слугувати підставою для продовження строку, встановленого судом для усунення недоліків касаційної скарги й не повинно впливати на можливість неухильного виконання останнім вимог КАС України щодо оформлення касаційної скарги, що, в свою чергу не може ставитись в залежність від правовідносин, у які податковий орган вступає в інших сферах його діяльності (з приводу грошових зобов`язань за виконавчими документами про стягнення коштів і їх примусового виконання тощо), оскільки ці фактори не є взаємопов`язаними.

Крім того на виконання пункту дев`ятого розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України Кабінет Міністрів України постановою від 03.08.2011 №845 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30.01.2013 №45) затвердив Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - Порядок №845), який визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення (пункт перший цього Порядку).

Положеннями абзаців першого, другого та четвертого пункту 25 Порядку №845 (в редакції, з урахуванням змін, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 14.02.2018 №154, набрала чинності 16.03.2018) встановлено, що безспірне списання коштів з рахунка боржника здійснюється в першочерговому порядку. Проведення платежів з рахунка боржника здійснюється після безспірного списання у разі наявності коштів на рахунку. На час здійснення безспірного списання коштів проводяться платежі боржника із сплати податків і зборів, у тому числі судового збору.

Таким чином, починаючи з 16.03.2018 проведення безспірного списання коштів з рахунка боржника не є перешкодою для здійснення видатків бюджету, призначених для сплати судового збору.

При цьому, колегія суддів не бере до уваги покликання апелянта у заяві про поновлення строку апеляційного оскарження на листи Управління Державної казначейської служби України у Дніпровському районі м. Києва, оскільки за змістом цього пункту не проводяться платежі за платіжними дорученнями боржника за всіма кодами програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету (кодами тимчасової класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів) та економічної класифікації видатків бюджету, крім захищених видатків, визначених Бюджетним кодексом України, лише на період встановлення даних, зазначених у пункті 29 цього Порядку (у разі недостатності поданих документів для визначення кодів програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету (кодів тимчасової класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів) та економічної класифікації видатків бюджету або рахунків, з яких проводиться безспірне списання коштів, орган Казначейства у робочий день, що настає після закінчення строку, зазначеного у пункті 28 цього Порядку, надсилає до боржника запит для встановлення відповідних даних із зазначенням строку надання відповіді).

Вказані обставини дають підстави дійти висновку, що обставини, на які посилався апелянт у заяві про поновлення строку апеляційного оскарження, носять тимчасових характер, а не безперервно тривали у період з 27 грудня 2018 року по 02 вересня 2019 року.

Таким чином, відсутні підстави для поновлення такого строку, оскільки відсутність на рахунках суб`єкта владних повноважень коштів для сплати судового збору не може бути підставою для надання йому певних процесуальних переваг перед іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст.129 Конституції України та ст.7 КАС України, однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 15 травня 2008 року "Надточій проти України" принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Обов`язок сплати судового збору слугує гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду. При цьому, судовий збір виконує не тільки фіскальну, а й дисциплінуючу функцію. Він є одним із способів стимулювання належного виконання учасниками відповідних правовідносин (у тому числі органами державної влади) своїх прав та обов`язків, передбачених законами України.

Слід зазначити, що гарантоване законодавством право апеляційного та касаційного оскарження судових рішень кореспондується із дотриманням особами порядку такого оскарження, зокрема, шляхом дотримання ними строків, що відповідає принципу правової визначеності та рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до положень ч.3 ст.298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст.295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі (п.4 ч.1 ст.299 КАС України).

На підставі викладеного, керуючись статтями 298, 299, 325 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Заяву Державної архітектурно-будівельної інспекції України залишити без задоволення.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державної архітектурно-будівельної інспекції України на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року у справі № 0940/2299/18 за адміністративним позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі ОСОБА_2 Ганни Степанівни до ОСОБА_1 про знесення самочинного збудованого фундаменту під гараж.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Н. В. Бруновська
судді С. М. Кузьмич
Р. М. Шавель