Справа № 0807/2858/2012
Суддя: Куценко М. О.
Дата ухвалення: 2019-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 0807/2858/2012
Провадження № 6-а/316/14/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2019 р. м. Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області у складі

головуючого судді Куценко М.О.,

за участі секретаря судового засідання Нестерової Г.М.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Енергодар заяву ОСОБА_1 , боржник: Управління праці та соціального захисту населення Енергодарської міської ради Запорізької області, про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, -

ВСТАНОВИВ:

19.06.2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що постановою Енергодарського міського суду від 12.10.2012 року, УПСЗН зобов`язано здійснити перерахунок та виплатити їй недоплачену суму щорічної одноразової допомоги на оздоровлення.

Дане рішення суду набрало чинності 01.10.2013 року.

ОСОБА_1 26.08.2014 року видано виконавчий лист зі строком пред`явлення до виконання до 02.10.2014 року.

Заявник зазначає, що вона встигла подати виконавчий лист до виконання у вказаний строк, проте постановою державного виконавця від 06.10.2014 року, їй було відмовлено у прийнятті виконавчого листа до виконання у зв`язку з пропуском строку його пред`явлення.

Добровільне виконання рішення суду не відбулось, Боржник здійснив перерахування суми допомоги у розмірі 7136 грн., але не виплатив її.

Заявник просить поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, вказуючи як причину поважності пропуску строку те, що вона є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, є інвалідом, а також систематично знаходиться на лікуванні (а.с.88-89).

В судове засідання заявник ОСОБА_1 та боржник УПСЗН не з`явилися, що в порядку ч.3 ст.376 КАС України, не перешкоджає судовому розгляду справи.

В порядку ч.4 ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, розглянувши наведені у заяві доводи, проаналізувавши чинне законодавство, суд дійшов такого висновку.

Постановою Енергодарського міського суду Запорізької області від 12.10.2012 року адміністративний позов ОСОБА_1 до УПСЗН Енергодарської міської ради Запорізької області, про визнання неправомірними дій суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити певні дії та стягнення заборгованості,- задоволений частково та УПСЗН зобов`язано здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 недоплачену суму щорічної одноразової допомоги на оздоровлення за 2010 та 2011 роки (а.с. 49).

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.10.2013 року вищевказана постанова суду першої інстанції залишена без змін (а.с. 69-70).

26.08.2019 року судом був виданий виконавчий лист № 0807/2858/2012 (провадження № 2-а/807/101/12). Згідно розписки, що міститься на довідковому аркуші страви, виконавчий лист отриманий ОСОБА_1 26.08.2014 року.

Строк пред`явлення вищевказаного виконавчого листа до 02.10.2014 року.

Згідно відмітки у виконавчому листі (а.с.90), виконавчий лист був повернутий стягувачеві Булатовій О.М. 06.10.2014 року на підставі п. 1 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції на момент пред`явлення для виконання), тобто, у зв`язку з пропуском строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, про що державним виконавцем 06.10.2014 року винесена постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження (а.с. 92).

Заявник вказує, що нею виконавчий лист був направлений вчасно та у строк зазначений у документі, проте відповідних доказів суду не надала.

Частиною 1 ст. 376 КАС України передбачено, що стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Отже, єдиною та необхідною правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність в особи поважних причин його пропуску. При цьому, поважність причин є оціночною категорією та повинна визначатися, виходячи з наявності реальних обставин, які фактично унеможливили вчинення особою відповідної процесуальної дії вчасно в межах строків, установлених законодавством. Тобто, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_1 намагалася у примусовому порядку виконати судове рішення, але звернулась до Виконавчої служби вже після закінчення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, тому 06.10.2014 року їй було повернуто виконавчий лист.

Тобто, починаючи з 06.10.2014 року, стягувач не зверталася до суду із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Причиною же поважності пропуску строку, заявник зазначила те, що вона є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, є інвалідом, а також систематично знаходиться на лікуванні.

Між тим, сама по собі інвалідність не може бути визнана судом поважною підставою для поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа, оскільки заявником не наведено конкретних життєвих обставин, що мали об`єктивно непереборний характер, та унеможливили вчасне подання виконавчого листа до виконання. Посилаючись на систематичне лікування, заявник не надала суду відповідних належних та допустимих доказів дійсного перебування її на лікуванні у період, зокрема з моменту отримання постанови про повернення виконавчого листа до зверення до суду. Також, заявником не доведено суду, що характер її лікування був таким, що зробив неможливим вчасне звернення виконавчого листа до виконання.

Доводи заявника про те, що виконання рішення суду не може бути обмежене строками, суд вважає необґрунтованим, з огляду на приписи ч. 2 ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції станом на час видачу виконавчого листа), оскільки вказаною нормою передбачено, що пред`явлення до виконання рішень про стягнення періодичних платежів (у справах про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, втратою годувальника тощо) можуть бути пред`явлені для виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі. Між тим, в даному випадку, виконавчий лист виданий не на виконання рішення про стягнення періодичних платежів таких як: аліменти, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, втратою годувальника, тощо, а на виконання рішення суду про зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії.

Таким чином, пасивна позиція стягувача, а саме те, що після отримання нею виконавчого листа та протягом багатьох років після його повернення по закінченню строку пред`явлення, нею не було вжито жодних заходів, як-то: повторне пред`явлення виконавчого документу, певний контроль, звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів, вказує на те, що ОСОБА_1 не вживала будь-яких дій реалізації своїх прав.

Заявником взагалі у заяві не зазначено обставин та не надано суду будь-яких доказів, як б вказували на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення заявником, як стягувачем процесуальних дій у визначений законом строк, як не вказано і те, що обставини виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, а суд, в свою чергу не може безпідставно поновлювати строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки це порушує гарантоване право на справедливий суд.

Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово порушував питання про те, що суд не може безпідставно поновлювати процесуальні строки.

Так, в рішенні ЄСПЛ «Пономарьов проти України», Суд визначив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, однак такі повноваження не є необмеженими.

В рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України», Судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків Судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст. 6 Конвенції ООН «Про захист прав людини та основоположних свобод».

Крім того, заявник 19.06.2019 року вже зверталася до суду з такою самою заявою, у задоволенні якої ухвалою Енергодарського міського суду від 01.07.2019 року, їй було відмовлено. Дана ухвала суду заявником не оскаржувалась та набрала чинності 17.07.2019 року.

На підставі викладеного, враховуючи, що жодних доказів, які б свідчили про існування дійсних перешкод чи труднощів для своєчасного вчинення процесуальних дій ОСОБА_1 суду не надано, не доведено поважних причин для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви.

Керуючись ст. 243, 248, 256, 376 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , боржник: Управління праці та соціального захисту населення Енергодарської міської ради Запорізької області, про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно п. 15 Розділу VII КАС України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: 15.5) апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя М. О. Куценко