Справа № 9901/279/19
Суддя: Анцупова Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

21 серпня 2019 року

м. Київ

Справа № 9901/279/19

Провадження № 11-546заі19

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Анцупової Т. О.,

суддів Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Гриціва М. І., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Єленіної Ж. М., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі № 9901/279/19 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича , треті особи: Голова Верховної Ради України Парубій Андрій Володимирович, Верховна Рада України, про визнання протиправним та нечинним указу Президента України за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 28 травня 2019 року,

ВСТАНОВИЛА:

23 травня 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Верховного Суду з позовом, у якому просили:

- визнати протиправними (незаконними), такими, що не відповідають частині першій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), дії Президента України Зеленського В. О. щодо владного (обов`язкового до виконання на території України) вирішення Указом Президента України від 21 травня 2019 року № 303/2019 «Про дострокове припинення повноважень Верховної Ради України та призначення позачергових виборів» (далі - Указ № 303/2019) спору між Президентом України і Верховною Радою України (Головою Верховної Ради України) стосовно дня (моменту) припинення діяльності коаліції депутатських фракцій у Верховній Раді України восьмого скликання;

- визнати протиправним (незаконним), таким, що не відповідає частині першій статті 2 КАС України, та нечинним Указ № 303/2019;

- зобов`язати Президента України Зеленського В. О. відшкодувати Державному бюджету України фактичні витрати з Державного бюджету України на підготовку та проведення позачергових виборів до Верховної Ради України, здійснених на виконання Указу № 303/2019.

Суддя Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, керуючись пунктом 1 частини першої статті 170 КАС України, ухвалою від 28 травня 2019 року відмовив у відкритті провадження у цій справі, оскільки справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства. Водночас суд у зазначеній ухвалі роз`яснив заявникам, що розгляд цієї справи віднесено до юрисдикції Конституційного Суду України.

Не погодившись із таким судовим рішенням з підстави неправильного застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали до Великої Палати Верховного Суду апеляційну скаргу, в якій просять скасувати ухвалу судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 28 травня 2019 року, а справу направити для продовження розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду постановою від 05 липня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 28 травня 2019 року задовольнила частково. Ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 28 травня 2019 року змінила, виключивши з резолютивної частини цієї ухвали роз`яснення суду про те, що розгляд такої справи віднесено до юрисдикції Конституційного Суду України. В іншій частині ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 28 травня 2019 року залишено без змін.

15 липня 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посилаючись на пункт 1 частини першої статті 252 КАС України, звернулися до Великої Палати Верховного Суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення.

На обґрунтування заяви скаржники зазначали, що Великою Палатою Верховного Суду не було розглянуто їх клопотання від 05 липня 2019 року про розгляд справи № 9901/279/19 за правилами загального позовного провадження, яке вони обґрунтовували тим, що суми витрат з державного бюджету, про стягнення яких з Президента України ними заявлено вимогу у зв`язку із прийняттям Президентом незаконного рішення та вчинення незаконних (протиправних) дій, становлять мільярди гривень і конкретна їх сума залежить від того, коли ці дії будуть припинені. Водночас відповідно до частини четвертої статті 12 КАС України у справах, пов`язаних з можливістю відшкодування (стягнення) з одної із сторін коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, застосовуються виключно правила загального позовного провадження.

Однак, як зазначають ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в заяві про ухвалення додаткового судового рішення, в постанові від 05 липня 2019 року нічого не сказано про розгляд Великою Палатою Верховного Суду зазначеного клопотання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та наведені в заяві про ухвалення додаткового судового рішення доводи, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення.

Згідно із частинами першою та другою статті 321 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги ухвалює судові рішення у формі постанов згідно з вимогами, встановленими статтею 34 та главою 9 розділу II цього Кодексу, з урахуванням особливостей, зазначених у цій главі.

Процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвал у порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Отже, додатковим судовим рішенням суду апеляційної інстанції є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якою вирішуються позовні вимоги, з приводу яких досліджувалися докази (додаткова постанова), чи клопотання (додаткова ухвала), з приводу яких не ухвалено рішення.

Як свідчать матеріали справи, дійсно 05 липня 2019 року до Великої Палати Верховного Суду від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . надійшло клопотання про розгляд справи № 9901/279/19 за правилами загального позовного провадження.

05 липня 2019 року Велика Палата Верховного Суду розглянула вказане клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та постановила ухвалу про відмову в його задоволенні.

Наведені в заяві ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення доводи стосовно того, що Велика Палата Верховного Суду не розглянула їх клопотання від 05 липня 2019 року про розгляд справи № 9901/279/19 за правилами загального позовного провадження, є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Вказані обставини унеможливлюють прийняття Великою Палатою Верховного Суду додаткового рішення за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Таким чином, заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення задоволенню не підлягає.

Згідно із частиною четвертою статті 252 КАС України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 241-243, 252, 311, 321, 325 КАС України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

Відмовити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. О. Анцупова

Судді: Н. О. Антонюк О. Р. Кібенко

С. В. Бакуліна Л. М. Лобойко

В. В. Британчук Н. П. Лященко

Ю. Л. Власов О. Б. Прокопенко

М. І. Гриців Л. І. Рогач

Д. А. Гудима О. М. Ситнік

В. І. Данішевська О. С. Ткачук

Ж. М. Єленіна В. Ю. Уркевич

О. С. Золотніков О. Г. Яновська