Справа № 161/15194/19
Суддя: Кирилюк В. Ф.
Дата ухвалення: 2019-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/512/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі :

головуючого судді Кирилюк В.Ф.,

секретаря Самолюк І.М.,

за участю: представника позивача Шабельникової Н.В.

відповідача громадянина Турецької Республіки ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

перекладача Коваленко Т.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за адміністративним позовом Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Турецької Республіки Акуз ОСОБА_3 про примусове затримання з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

Свій позов обґрунтовує тим, що 08.09.2019 року о 07:30 год. прикордонним нарядом «Перевірка документів» в міжнародному пункті пропуску через державний кордон України для автомобільного сполучення «Ягодин» відділу прикордонної служби «Римачі» Луцького прикордонного загону, під час оформлення рейсового автобуса сполученням «Сєвєродонецьк-Варшава» було виявлено та затримано громадянин Турецької Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який слідував на виїзд з іншим громадянином Турецької Республіки з України та на паспортний контроль пред`явив паспорт для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданий 16.08.2019 року з ознаками часткової підробки у вигляді заміни обкладинки (відмінність кольору та способів нанесення написів та зображення), тобто своїми діями іноземець здійснив спробу незаконного перетинання через державний кордон України, за документами, що містять недостовірні відомості про особу і тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП

В подальшому, відповідно до ст. 263 КУпАП, відповідача було затримано в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою з`ясування обставин правопорушення.

Покликаючись на викладені обставин просить суд, затримати громадянина Турецької Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію з поміщенням у Волинський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України с. Журавичі Ківерцівського району Волинської області на термін до 6 місяців (08.03.2020 року).

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві та просила позов задовольнити.

Відповідач та його представник проти позову не заперечили.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що 08.09.2019 року о 07:30 год. прикордонним нарядом «Перевірка документів» в міжнародному пункті пропуску через державний кордон України для автомобільного сполучення «Ягодин» відділу прикордонної служби «Римачі» Луцького прикордонного загону, під час оформлення рейсового автобуса сполученням «Сєвєродонецьк-Варшава» було виявлено та затримано громадянин Турецької Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який слідував на виїзд з іншим громадянином Турецької Республіки з України та на паспортний контроль пред`явив паспорт для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданий 16.08.2019 року з ознаками часткової підробки у вигляді заміни обкладинки (відмінність кольору та способів нанесення написів та зображення

В подальшому, відповідно до ст. 263 КУпАП, відповідача було затримано в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою з`ясування обставин правопорушення.

Про затримання іноземця було повідомлено Посольство Турецької Республіки в Україні та Генерального консула Республіки Туреччина в м. Одеса.

Уповноваженими працівниками встановлено, що відповідач мав намір здійснити спробу незаконного перетину через державний кордон з України в Республіку Польща. Офіційно в`їхавши 03.09.2019 року на територію України, до підрозділів ДМС України у Волинській області та інших областей України з заявою про отримання статусу біженця чи додаткового захисту іноземець не звертався, а тому не мав наміру бути визнаним біженцем чи особою, яка потребує додаткового захисту.

Частиною 3 ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 цього ж Закону нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст. ст. 9, 29 Загальної декларації прав людини ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

У статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (із змінами і доповненнями) від 04.11.1950 року, ратифікованою Верховною Радою України 11.09.1997 року, задекларовано право кожного на свободу та особисту недоторканість, за винятком певних випадків, зокрема, законного арешту або затримання з метою запобігання недозволеному в`їзду особи в країну чи особи, щодо якої провадяться процедури депортації або екстрадиції.

Порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч. 1 ст. 3 КАС України).

Згідно з ч. 1 ст. 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передача з України або прийняття в Україну іноземця або особи без громадянства здійснюється відповідно до міжнародного договору про реадмісію.

Частиною 3 ст. 29 цього Закону визначено, що іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.

Законом України «Про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Турецької Республіки про реадмісію осіб» від 24 липня 2006 року ратифіковано Угоду між Кабінетом Міністрів України та Урядом Турецької республіки про реадмісію осіб, підписану ІНФОРМАЦІЯ_2 2005 року в м. Анкарі.

Відповідно до ст. 3 Угоди Кожна Договірна Сторона на запит іншої Договірної Сторони без особливих формальностей здійснюватиме реадмісію осіб, які не виконують або припинили виконувати діючі умови для в`їзду або перебування на території держави запитуючої Договірної Сторони, якщо доведено або є дійсні підстави вважати, що ці особи мають громадянство держави запитуваної Договірної Сторони. Те саме стосується осіб, які втратили громадянство держави запитуваної Договірної Сторони і не набули громадянства держави запитуючої Договірної Сторони, за умови, якщо вони на момент їхнього в`їзду на територію держави запитуючої Договірної Сторони постійно проживали на території держави запитуваної Договірної Сторони. У разі необхідності запитувана Договірна Сторона невідкладно видаватиме своїм громадянам, щодо яких здійснюватиметься реадмісія, проїзні документи, необхідні для їх повернення. Запитуюча Договірна Сторона приймає без зайвих формальностей назад будь-яку особу, повернуту відповідно до пункту 1, якщо в результаті проведеного після цього розслідування доведено, що ця особа, яка була піддана реадмісії, не була громадянином держави запитуваної Договірної Сторони. Це положення не застосовується у випадках, коли згадана особа може підпадати під дію часових обмежень, які були дотримані відповідно до положень статті 11 цієї Угоди.

Наказом МВС України та Адміністрацією Державної прикордонної служби України № 158 від 16 лютого 2015 року затверджено Інструкцію про порядок дій органів внутрішніх справ та органів охорони державного кордону з реалізації положень Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб.

Згідно з ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

За ч. 1 ст. 289 КАС України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів, а саме, затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Згідно з ч. 11 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців.

Враховуючи встановлені судом обставини про те, що відповідач порушив вимоги законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, намагався незаконно перетнути державний кордон України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 271, 272, 289, 297 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Турецької Республіки Акуз ОСОБА_3 про примусове затримання з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію - задовольнити.

Затримати громадянина Турецької Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк, визначений ч.11 ст.289 КАС України, достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати шість місяців з моменту затримання, починаючи з 08.09.2019 року.

Згідно зі статтями 255, 289, 293, 295 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

На час апеляційного оскарження іноземці або особи без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України, продовжують утримуватися у спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях органів (підрозділів) охорони державного кордону чи Служби безпеки України або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачем у справі є:

Луцький прикордонний загін Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України, м. Луцьк, вул. Стрілецька, 6.

Відповідачем у справі є громадянин Турецької Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець Турецької Республіки.

Повне судове рішення складено, підписано та проголошено 10 вересня 2019 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду Кирилюк В.Ф.