Справа № 826/10862/18
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2019-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

04 вересня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі судді-доповідача Василенка Я.М. та суддів Ганечко О.М., Шурка О.І., перевіривши апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.12.2018 у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Еверіс» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Еверіс» звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило:

- скасувати повністю рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 800726/41986227 від 18.06.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної № 76 від 31.05.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 76 від 31.05.2018, складену товариству з обмеженою відповідальністю «ЕВЕРІС», датою її фактичного надходження - 13.06.2018.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.12.2018 позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київської області звернулось із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Як вбачається з матеріалів справи 10.12.2018 Окружним адміністративним судом м. Києва ухвалено зазначене вище рішення за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб. Апеляційну скаргу Державна фіскальна служби Україна подала 12.06.2019 (відповідно до поштового штампу на конверті), тобто після закінчення строку на апеляційне оскарження. При цьому, відповідач не надає доказів на підтвердження дати отримання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.12.2018 (конверт, в якому судове рішення було надіслано адресату чи довідку поштового відділення зв`язку).

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.07.2019 апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.12.2018 - залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання вищевказаної ухвали шляхом звернення до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків та направлення такої заяви на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду з додаванням доказів на підтвердження поважності причин пропуску зазначених строків та/або доказів на підтвердження дати отримання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.12.2018 та доказів (оригіналів), що підтверджують сплату апелянтом судового збору за подачу апеляційної скарги в розмірі 2 643, 00 грн.

На виконання вимог зазначеної ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.07.2019, апелянтом подано, зокрема, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.12.2018.

В обґрунтування поданого клопотання апелянт вказує на те, що положеннями КАС України визначено право сторони на повторне звернення із апеляційною скаргою до суду після повернення такої скарги, яка була залишена без руху, а тому звернення сторони із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення є підставою для прийняття апеляційної скарги до розгляду.

Водночас, колегія суддів вважає такі причини пропуску строку на апеляційне оскарження неповажними, з огляду на наступне.

У низці рішень Європейського суду з прав людини зазначено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Осман проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1998 р. зазначено, що обмеження не буде сумісним з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., «якщо воно не має правомірної мети і якщо відсутнє пропорційне співвідношення між вжитими засобами та постановленою метою».

Так, існування процесуальних строків на оскарження судових рішень зумовлене вимогами щодо забезпечення швидкого та ефективного розгляду справ, дисциплінування поведінки учасників процесу. Саме тому закон передбачає різноманітні способи визначення проміжку часу, протягом якого такі учасники можуть здійснити свої процесуальні права.

Важливість існування та дотримання строків звернення з апеляційною скаргою також зумовлено і такими обставинами.

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким кожна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий, лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що поважними визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. Такими обставинами є ті, що унеможливлюють вчасне звернення до суду з апеляційною скаргою.

Дослідивши клопотання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, колегія суддів вважає, що воно є безпідставним та необґрунтованим, оскільки в даній справі апеляційна скарга на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.12.2018 подана 12.06.2019 вперше та з пропуском строку на апеляційне оскарження, а інших доказів поважності пропуску даних процесуальних строків, зокрема дати отримання оскаржуваного рішення, не зазначено і не надано до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Отже, враховуючи зазначені вимоги норм процесуального права та той факт, що поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції відсутні, а інших доказів поважності пропуску даних процесуальних строків не зазначено і не надано до суду апеляційної інстанції, то в даному випадку слід відмовити у відкритті апеляційного провадження.

При цьому, оскільки колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження, клопотання про продовження строку на усунення недоліків в частині сплати судового збору не розглядалось.

Керуючись ст.ст. 248, 299, 321, 325, 328 КАС України,-

УХВАЛИВ:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державної фіскальної служби України на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.12.2018 у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Еверіс» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст. ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач Василенко Я.М.

Судді Ганечко О.М.

Шурко О.І.