Справа № 444/1575/19
Суддя: Ясиновський Р. Б.
Дата ухвалення: 2019-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 444/1575/19
Провадження № 2-а/444/50/2019
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2019 року Жовківський районний суд Львіської області в складі :

головуючого судді Ясиновський Р. Б.,

cекретар судового засідання Реміцька І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовкві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП, інспектора 2 бат. 1 роти УПП в Львівській області ДПП лейтенанта поліції Шкреметко Володимира Романовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач просить скасувати постанову інспектора УПП у м. Львові серії ЕАВ № 1225526 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Мотивує свої позовні вимоги наступним. 13.06.2019 року він, керуючи транспортним засобом «Вольксваген ЛТ 35» реєстраційний номер НОМЕР_1 на автодорозі Львів-Рава-Руська був зупинений працівниками УПП м. Львова, оскільки, з їх слів, він порушив ПДР, а саме, в його автомобілі не був достатньо освітлений задній державний номерний знак, а також, що він не мав полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1 ґ) ПДР. Відносно нього була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАВ №1225526 та притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Зазначає, що з прийнятим рішенням він не згідний з огляду на наступне. 13.06.2019 року він, керуючи автомобілем марки "Вольсвагент ЛТ 35" реєстраційний номер НОМЕР_1 на автодорозі Львів-Рава-Руська жодних правил дорожнього руху не порушував, безпідставно був зупинений працівниками поліції, під надуманим приводом, а саме, що в нього не достатньо освітлювався номерний знак, хоча він освітлювався. Крім цього, перевіривши його документи, працівники поліції повідомили його, що він не має полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Однак, стверджує, що на час такої зупинки в нього був наявний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АО 1188116 страхової компанії «Гардіан» терміном дії з 13.06.2019 року по 12.06.2020 року. Зупинка його транспортного засобу працівника поліції була здійснена 13.06.2019 року о 00.08 год., тобто його страховий поліс вже діяв.

З огляду на викладене, вважає, що інспектором поліції винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності без достатніх для цього правових підстав, у зв`язку з чим, вона підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві та додатково надав такі пояснення. Зазначив, що 13.06.2019 року він керував транспортним засобом по трасі Львів-Рава-Руська. В с.Сопошин Жовківського району Львівської області він був зупинений працівниками патрульної служби. Причиною зупинки поліцейські пояснили те, що, на їх думку, у його транспортного засобу не підсвічувалися номерні знаки, що не відповідало дійсності, після чого попросили його надати поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Пояснив, що поліс у нього був, однак він не міг знайти його в машині, оскільки із ним у авто часто їздить батько, який переклав його в інше місце і працівники поліції, не бажаючи ще зачекати, винесли відносно нього оскаржувану постанову. Стверджує, що номерні знаки у нього підсвічувалися належним чином і жодних доказів протилежного працівниками поліції представлено не було, а також у нього був при собі страховий поліс. Від так, вважає, що працівники поліції здійснили зупинку його транспортного засобу не маючи для цього підстав. Просить позов задоволити.

Представник відповідача УПП у м. Львові ДПП в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Від них не надходило жодних клопотань, відзиву на позовну заяву.

Третя особа інспектор УПП у м.Львові 2 бат. 1 роти лейтенант поліції Шкреметко В.Р. в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Від нього не надходило клопотань, відзиву на позовну заяву.

Згідно ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

П. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України встановлено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Так як представник відповідача та третя особа в судове засідання не з`явився без повідомлення причин неявки, жодних відомостей про поважність причин такої неявки у суду немає, позивач просить справу розглядати без їх участі, суд приходить до переконання про можливість розгляду справи у їх відсутності.

Заслухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Конституцією України закріплено норму щодо обов`язку органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19).

Судом встановлено, що 13.06.2019 року о 00:16:08 год. інспектором 2 бат. 1 роти лейтенантом УПП у Львівській області Шкреметко Володимиром Романовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАВ № 1225586, якою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 13.06.2019 року року о 00:08:22 год. на автодорозі Тернопіль-Львів-Рава-Руська 98 км керував транспортним засобом Volkswagen LT 35 номерний знак НОМЕР_1 , у якого у темну пору доби не був достатньо освітлений задній державний номерний знак, а також не мав полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 2.1 ґ ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, за яке на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн., що вбачається із копії такої постанови (а.с. 4).

Суд враховує, що позивач заперечує факт вчинення ним будь-якого правопорушення 13.06.2019 року.

Позивачем долучено до позовної заяви копію полісу № АО/1188116 обов`язкого страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів "страхової компанії "Гардіян" на транспортний засіб Volkswagen LT 35 номерний знак НОМЕР_1 , страхувальником якого є позивач, строк дії якого з 00 год. 00 хв. 13.06.2019 року по 12.06.2020 року.

Від так, на час зупинки транспортного засобу позивача працівниками поліції, такий транспортний засіб був забезпечений вищевказаним полісом страхування.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій, чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Представником відповідача не виконано свого обов`язку передбаченого ч. 2 ст. 77 КАС України та не подано доказів щодо правомірності винесення інспектором 2 бат. 1 роти лейтенантом УПП у Львівській області Шкреметко Володимиром Романовичем постанови, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Не здобуті такі докази і в судовому засіданні.

Суд вважає, що сторона відповідача проявила байдужість до результату розгляду справи.

Суд надає віру поясненням ОСОБА_1 , так як підстав не вірити даній особі у суду немає, його пояснення не спростовані будь-якими іншими доказами. А тому, суд вважає такі пояснення правдивими і покладає їх в основу рішення.

Судом при вирішенні справи враховано, що в ході судового розгляду відповідачем не надано доказів на спростування позовних вимог щодо факту вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд приходить до висновку, що в діянні ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки відповідачем як під час винесення оскаржуваної постанови, так і під час розгляду справи в суді, не доведено наявність протиправної, винної (умисної або необережної) дії чи бездіяльності, яка б охоплювалася нормою ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто не доведено сам факт вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З метою забезпечення гарантії, свобод і інтересів особи і громадянина, виходячи із наданих ст. 245 КАС України суду повноважень при прийнятті рішення та враховуючи положення ст. 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 286 КАС України, суд приходить до переконання, що задоволення позовних вимог в повному обсязі буде найбільш доцільним способом захисту порушеного права позивача ОСОБА_1 , а тому оскаржувану постанову слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 7-11, 14, 241-246 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов - задоволити.

Скасувати постанову інспектора управління патрульної поліції у м. Львові серії ЕАВ № 1225526 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 295 КАС України). Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень КАС України.

За умовами ст. 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст повного рішення суду складено 05.09.2019 року.

Суддя Р. Б. Ясиновський