Справа № ЗП/240/14/19
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2019-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про забезпечення позову

06 вересня 2019 року м. Житомир заява №ЗП/240/14/19

категорія 106030000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Попова О. Г., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову (інші особи, які можуть отримати статус учасника справи: відповідач - Державна служба України з питань праці),

встановив:

05 вересня 2019 року представником ОСОБА_1 до відділу документального забезпечення суду подано заяву про забезпечення позову до пред`явлення позову, відповідно до змісту якої заявник просить вжити заходів забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії наказу Голови Державної служби України з питань праці від 11.06.2019 року за №234-к "Про дисциплінарне провадження щодо ОСОБА_1 ", відповідно до якого було відкрито дисциплінарне провадження щодо начальника управління Держпраці у Житомирській області ОСОБА_2 С ОСОБА_3 ., зі змінами, внесеними наказом від 15.08.2019р. за №365-к "Про внесення змін до наказу Держпраці від 11.06.19р. №234-к зі змінами" було внесено зміни до вказаного наказу, замінивши цифри "15.08.2019р ІНФОРМАЦІЯ_1 " на цифри "13.09.2019" та цифри "19.08.2019" замінено на "17.09.2019".

- заборони Державній службі України з питань праці вчиняти будь-які дії в рамках дисциплінарного провадження щодо начальника управління Держпраці у Житомирській області Сечіна С.М.

В обґрунтування поданої заяви вказує, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до настання значних негативних наслідків позивача у вигляді звільнення, а подальше відновлення порушених прав в судовому порядку у випадку задоволення позову потребуватиме значних зусиль.

У відповідності до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи та заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову суд дійшов наступних висновків.

Забезпечення адміністративного позову це вжиття судом до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Частиною першою статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з частиною другою статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 2) або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Аналіз наведеної правової норми свідчить на користь висновку, що законодавець встановив наступні підстави для постановляння ухвали про забезпечення позову у справі: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; захист прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; наявні ознаки очевидної протиправності оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності.

Положеннями частини першої статті 151 КАС України визначено, що позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Під час вирішення питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У відповідності до змісту поданої заяви, невжиття заходів забезпечення позову може призвести до настання значних негативних наслідків позивача у вигляді звільнення, а подальше відновлення порушених прав в судовому порядку у випадку задоволення позову потребуватиме значних зусиль.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначено Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VIII (далі - Закон №889-VIII).

Пунктом 7 частини першої статті 4 Закону №889-VIII закріплено, що державна служба здійснюється з дотриманням таких принципів, зокрема, як забезпечення рівного доступу до державної служби - заборона всіх форм та проявів дискримінації, відсутність необґрунтованих обмежень або надання необґрунтованих переваг певним категоріям громадян під час вступу на державну службу та її проходження.

У відповідності до пункту 10 частини першої статті 7 Закону №889-VIII державний службовець має право на оскарження в установленому законом порядку рішень про накладення дисциплінарного стягнення, звільнення з посади державної служби, а також висновку, що містить негативну оцінку за результатами оцінювання його службової діяльності.

Згідно з частиною восьмою статті 11 Закону №889-VIII заявник має право оскаржити рішення, дії чи бездіяльність державних органів та їх посадових осіб, що перешкоджають реалізації прав, наданих йому цим Законом, до суду.

Гарантії прав державних службовців під час застосування дисциплінарного стягнення визначено статтею 74 Закону №889-VIII.

Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року №3477-IV, рішення Європейського суду з прав людини підлягають застосуванню судами як джерела права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд також враховує принципи, що висловлені Рекомендацією NR (89)8 про тимчасовий захист у адміністративних справах, прийнятою Комітетом Міністром Ради Європи 13 вересня 1989 року.

Так, Комітет Міністрів, виходячи з того, що негайне і повне виконання адміністративних актів, які стали або можуть стати предметом оскарження, спроможні за деяких обставин завдавати інтересам осіб непоправної шкоди і що необхідно, заради справедливості, не допускати таких наслідків, виходячи з доцільності гарантувати особам, які цього потребують, тимчасовий захист з боку судів, не ігноруючи при цьому необхідність забезпечення ефективності адміністративної діяльності, рекомендував урядам держав-членів керуватися в своєму праві та адміністративній практиці, зокрема, наступним.

Згідно Рекомендацій, термін "адміністративний акт" означає, відповідно до Резолюції (77) 31 про захист особи стосовно актів адміністративних органів влади.

Здійснивши системний аналіз правових норм та наявних у матеріалах справи доказів суд погоджується із доводами заявника та зазначає, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника до подання позовної заяви та ухвалення відповідного судового рішення за наслідками розгляду справи, а не вжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушень прав заявника як державного службовця, недотримання прав та гарантій, закріплених Законом №889-VIII та суттєво ускладнить подальше відновлення порушених прав у судовому порядку.

Водночас, щодо обраного заявником заходу забезпечення позову шляхом заборони Державній службі України з питань праці вчиняти будь-які дії в рамках дисциплінарного провадження щодо начальника управління Держпраці у Житомирській області Сечіна С.М., суд зазначає наступне.

Статтею 6 Конституції України визначено, що державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення (постанова Вищого адміністративного суду України від 16 червня 2015 року у справі №К/800/6863/15, від 29 листопада 2016 року №К/800/17306/16, від 29 вересня 2016 року №К/800/17393/16, від 17 грудня 2015 року №К/800/32134/15).

Також поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова "може".

Суд звертає увагу заявника, що питання застосування конкретного заходу забезпечення позову має розглядатися комплексно, з урахуванням їх співмірності до можливого порушення прав та інтересів заявника, а також з дотриманням норм чинного законодавства та встановленої компетенції.

При цьому, суд не може вирішувати питання, віднесені до компетенції органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, зокрема, щодо питань прийняття, проходження та звільнення з публічної служби, а також щодо встановлених чинним законодавством механізмів та процедур у межах проходження такої служби.

Позиція суду узгоджується із правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 11 вересня 2018 року у справі №712/10864/16-а (провадження №11-518апп18), які відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, статті 13 Закону №1402-VIII є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права та враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Так, заборона Державній службі України з питань праці вчиняти будь-які дії в рамках дисциплінарного провадження щодо начальника управління Держпраці у Житомирській області Сечіна С ОСОБА_4 М. фактично унеможливить реалізацію Державною службою України з питань праці своїх повноважень і процедур, передбачених Законом №889-VIII, а вжиття такого заходу забезпечення за своєю юридичною природою є втручанням суду у дискреційні повноваження та не відповідає критеріям співмірності.

Враховуючи вищевикладене, заявлені позовні вимоги у вказаній частині не можуть бути задоволені у спосіб, обраний заявником.

Частиною четвертою статті 154 КАС України встановлено, що залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Згідно з частиною п`ятою статті 154 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Заява про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову до пред`явлення позову подана у строк та в порядку, встановленому статтею 153 КАС України та оформлена з дотриманням вимог статті 152 КАС України.

Виходячи з фактичних обставин та вищенаведених положень чинного законодавства, суд дійшов висновку про наявність об`єктивних обставини для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а тому заява представника ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову є обґрунтованою та підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 6, 150, 151, 154, 156, 243, 248, 256 КАС України, суд,

ухвалив:

Заяву представника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_1 ) про вжиття заходів забезпечення позову до пред`явлення позову (інші особи, які можуть отримати статус учасника справи: відповідач - Державна служба України з питань праці (вул. Десятинна, 14, Мсп601, Центральна Частина Києва, м. Київ, 01601. ) - задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову за заявою №ЗП/240/14/19 шляхом зупинення дії наказу Голови Державної служби України з питань праці від 11.06.2019 року за №234-к "Про дисциплінарне провадження щодо ОСОБА_1 ", відповідно до якого було відкрито дисциплінарне провадження щодо начальника управління Держпраці у Житомирській області ОСОБА_2 С ОСОБА_3 ., зі змінами, внесеними наказом від 15.08.2019р. за №365-к "Про внесення змін до наказу Держпраці від 11.06.19р. №234-к зі змінами" було внесено зміни до вказаного наказу, замінивши цифри "15.08.2019р ІНФОРМАЦІЯ_1 " на цифри "13.09.2019" та цифри "19.08.2019" замінено на "17.09.2019".

У решті заявлених вимог - відмовити.

Примірник ухвали про забезпечення позову невідкладно надіслати заявнику та всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду, у строк та в порядку, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвалу суду складено у повному обсязі: 06 вересня 2019 року.

Суддя О.Г. Попова