Справа № 375/1780/19
Суддя: Литвин О. В.
Дата ухвалення: 2019-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 375/1780/19 Номер провадження 2-а/375/38/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2019 суддя Рокитнянського районного суду Київської області Литвин О.В., розглянувши матеріали адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київської області

про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення виконавчого збору, -

В С Т А Н О В И В :

03.09.2019 представник позивача звернулася до суду з позовом до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіальногоуправління юстиції у Київської області в якому просить скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Головного територального управління юстиції у Київській області від 03.07.2019 про відкриття виконавчого провадження № 59431860 у справі № 375/999/17 в частині стягнення виконавчого збору у розмірі 16 692.00 грн.

Відповідно до положень п.4 ч.1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів визначене статтею 20 КАС України.

За приписами статті 20 вказаного Кодексу місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:

1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо:

оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій;

уточнення списку виборців;

оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум;

оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб;

3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо:

примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства;

примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України;

затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;

продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;

затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні;

затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті;

5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".

Окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Згідно з п. 6 Постанови Пленуму Вищого Адміністративного суду України від 13.12.2010 року за № 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби», яка роз`яснює, що виконавчий збір - це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його самостійного виконання, а для застосування виконавчого збору виконавець приймає постанову, яка, у разі її невиконання самостійно, виконується примусово в установленому Законом України "Про виконавче провадження".

За змістом пункту 7 частини другої статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є виконавчими документами, і якщо виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір, витрати на проведення виконавчих дій або штраф не стягнуто, відповідна постанова виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в загальному порядку.

Таким чином, оскільки постанова державного виконавця щодо стягнення з боржника виконавчого збору є санкцією відповідальності майнового характеру (п.6 Постанови пленуму ВАСУ), яка якщо не виконана самостійно боржником є окремим виконавчим документом (п. 7 ст. 17 ЗУ «Про виконавче провадження») і при закритті виконавчого провадження з підстав передбачених Законом, виділяється в окреме провадження, а також є підставою для її примусового виконання, то і оскарження її повинно відбуватися виключно в рамках юрисдикції адміністративних судів, тобто відповідним адміністративним судом в рамках предметної та територіальної підсудності.

Враховуючи вимоги статті 74 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Враховуючи наведене, крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного нормами процесуального законодавства, Закон України «Про виконавче провадження» встановлює спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

За змістом частини першої статті 20 КАС України, справи щодо скасування постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору не відносяться до виключного переліку справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Таким чином, компетентним адміністративним судом якому предметно належить розглядати дану адміністративну справу є Київський окружний адміністративний суд.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 29 КАС України, суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Питання про передачу адміністративної справи, крім випадків, визначених пунктами 4-6 частини першої цієї статті, розглядається судом у порядку письмового провадження або, за ініціативою суду, в судовому засіданні (ч. 5 ст. 29 КАС України).

Слід зауважити, що єдиний механізм передачі справи з одного адміністративного суду до іншого визначений ст. 29 КАС України. Хоча відповідним пунктом дане питання не врегульоване, справа має бути передана до Київського окружного адміністративного суду саме на підставі ст. 29 КАС України.

Приймаючи дане рішення суд керується і положеннями ст. 6 КАС України, якими передбачено верховенство права при вирішенні справи. Застосовуючи даний принцип, людина її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. При цьому, забороняється відмова в розгляді та вирішенні справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Підсумовуючи наведене, суд вважає за необхідне направити дану справу до суду, який є компетентним для розгляду спору даної категорії, задля уникнення можливого скасування рішення суду в такій справі з підстав його розгляду судом, який був не компетентним для його розгляду або не встановлений на підставі закону.

Статтею 30 КАС України встановлено, що адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана. Спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються.

Керуючись ст.ст. 20, 29, 171 КАСУкраїни, суддя -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіальногоуправління юстиції у Київської області про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення виконавчого збору передати за належністю до Київського окружного адміністративного суду (01133, Київ, бульвар, Лесі Українки, 26).

Копію даної ухвали направити до відома позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду через Рокитнянський районний суд Київської області протягом п`ятнадцяти з дня її ухвалення .

Суддя О.В. Литвин

Ухвала набрала законної сили "______"___________________________________20____