Справа № 620/2100/19
Суддя: Лобан Д.В.
Дата ухвалення: 2019-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2019 року Чернігів Справа № 620/2100/19

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лобана Д.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання неправомірною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до адміністративного суду з позовом, в якому просить визнати неправомірною відмову Чернігівського об`єднаного управління пенсійного фонду України, викладену у листі від 07.06.2019 № 2248/02/М-12 у перерахунку пенсії ОСОБА_1 із зарахуванням до трудового стажу періоду його роботи в районах Крайньої Півночі в Державному геологічному підприємстві "Уренгойнафтогазгеологія" Російської Федерації та в ЗАТ "Полярна геофізична експедиція" з 29.05.1987 по 31.12.2006 на пільгових умовах із розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців, зобов`язати Чернігівське об`єднане управління пенсійного фонду України зарахувати до трудового стажу ОСОБА_1 період його роботи в районах Крайньої Півночі в Державному геологічному підприємстві "Уренгойнафтогазгеологія" Російської Федерації та в ЗАТ "Полярна геофізична експедиція" з 29.05.1987 по 31.12.2006 на пільгових умовах, із розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців, та здійснити перерахунок та виплачувати призначену йому пенсію з врахуванням пільгового обчислення стажу.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідач безпідставно позбавив його права на отримання пенсії відповідно до Тимчасової угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян які працювали в районах Крайньої півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, у галузі пенсійного забезпечення від 15.01.1993.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Протягом встановленого ухвалою суду строку відповідачем подано відзив на позов, у якому він позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні та пояснив, що у оскаржуваних правовідносинах Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області діяло в межах повноважень, встановлених чинним законодавством.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , є пенсіонером і перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України (до реорганізації - Чернігівському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України), де отримує пенсію за віком з 2005 року.

У період з 29.05.1987 по 31.12.2006 позивач працював у Державному геологічному підприємстві «Уренгойнафтогазгеологія» Російської Федерації та у ЗАТ Полярна геофізична експедиція.

У листопаді 2018 року позивач звернувся до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України із заявою, в якій просив зарахувати до трудового стажу період його роботи в районах Крайньої Півночі в ЗАТ «Полярна географічна експедиція» з 01.01.1991 по 31.10.2006 на пільгових умовах із розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців.

Листом від 04.12.2018 № 1084106/М-7 управління Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України повідомило позивача про те, що пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки та письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі, та які підтверджують право користування пільгами. Крім того, було зазначено, що в трудовій книжці позивача відсутній запис про звільнення із ЗАТ «Полярна геофізична експедиція».

Крім того, працівниками Пенсійного фонду позивачу було повідомлено, що відносно нього направлено запит до Москви щодо підтвердження наданих мною документів про трудовий стаж, в тому числі наказу про його звільнення від 31.12.2006.

Інформаційним листом від 07.06.2019 №2248/02/М-12 управління повідомило позивача про те, що 01 березня 2019 року йому проведено перерахунок пенсії відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», для обчислення пенсії врахована заробітна плата за період роботи з 01.06.1987 по 31.05.1992

та з 01.07.2000 по 30.06.2005 за період роботи в районах Крайньої Півночі, втім, позивачу відмовлено в перерахунку пенсії на пільгових умовах, оскільки, в наданих документах відсутня інформація, що на позивача розповсюджувались пільги та, на думку відповідача, після 01.01.1991 порядок обчислення стажу за періоди роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, чинним законодавством не передбачений.

Вважаючи таку відмову безпідставною, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 частини першої Європейської соціальної хартії випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Статтею 46 Конституції України також передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Умови призначення пенсії за віком визначаються нормами ст. 26 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон). Так, зазначеною статтею передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно ч. 2 ст. 24 Закону страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Частиною 4 статті 24 Закону визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи спірні правовідносини виникли з приводу відмови відповідним органом Пенсійного фонду України здійснити пільгове обчислення страхового стажу позивача за період роботи в районах Крайньої Півночі, в яких позивач сплачував страхові внески до Пенсійного фонду України.

Відповідно до пункту 5 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

Пунктом 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до п. 7 параграф «б» цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Пункт 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

При цьому пункт 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» доповнює, що у якості документів про стаж, які передбачені вищезазначеним Порядком підтвердження наявного трудового стажу, за період роботи до 01 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген можуть надаватись договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на яких розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року і від 26 вересня 1967 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», визначений постановою Ради Міністрів СРСР № 1029 від 10 листопада 1967 року.

Спору, що місцевість, де працював позивач, відносилась до районів Крайньої Півночі, між сторонами не існує.

Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні позивача за призначенням пенсії були пред`явлені довідка від 28.04.2004 № 505-11 про те, що позивач з 29.05.1987 по квітень 2004 року працював в районі Крайньої Півночі Ямало-Ненецького автономного округу Українська Геофізична експедиція в Державному геологічному підприємстві "Уренгойнафтогазгеологія"; трудова книжка від за записами якого він працював в районі Крайньої Півночі Ямало-Ненецького автономного округу Українська Геофізична експедиція в Державному геологічному підприємстві "Уренгойнафтогазгеологія" та в ЗАТ "Полярна геофізична експедиція" 29.05.1987 по 11.11.2004.

Факт закінчення строку дії трудового договору між позивачем та ЗАТ "Полярна геофізична експедиція" підтверджений наказом про розірвання трудового договору з позивачем від 26.12.2006 № 715к (а.с. 57), яким позивача звільнено з 30.12.2006.

При цьому, суд зазначає, що з огляду на вищенаведені норми права, для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 7 червня 2018 року у справі №173/637/17, від 3 липня 2018 року у справі № 302/662/17-а, від 25 вересня 2018 року у справі № 554/1723/17, від 18 грудня 2018 року у справі № 263/13671/16-а.

Відповідно до п. 3 Указу Міністрів СРСР №148 від 10 лютого 1960 року "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі"", робітникам, що користуються пільгами, кожен рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевості, яка прирівнюється до районів Крайньої Півночі, після 01 березня 1960 року зараховується за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу для отримання пенсії по віку та по інвалідності.

Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", було скорочено тривалість трудового договору, що надає право на отримання пільг, передбачених ст. 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", з п`яти до трьох років.

Отже, єдиною умовою для отримання права на пільгове обчислення стажу при переході на пенсію, починаючи з 01 березня 1960 року, було укладення трудового договору строком не менш ніж на п`ять років, а починаючи з 26.09.1967, цей термін було знижено до трьох років. Слід зазначити, що жодний з вищевказаних нормативно-правових документів не передбачав обов`язкового укладення письмового трудового договору.

На підставі проведеного правового аналізу законодавчих норм, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що для пільгового обчислення страхового стажу до 01 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, наявність письмового трудового договору не є обов`язковою умовою, а наявний трудовий стаж може підтверджуватися також і іншими документами, такими як трудова книжка або довідка, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами.

Відповідно до пп. 2 п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637. За період роботи до 01 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього СРСР, а також на острові Шпіцберген надаються договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на яких розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року і від 26 вересня 1967 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", визначений постановою Радою Міністрів СРСР № 1029 від 10.11.1967.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що факт роботи позивача з 29.06.1987 по 30.12.2006 в районах Крайньої Півночі було доведено позивачем та підтверджується записами в трудовій книжці, які також безпосередньо кореспондуються з записами в довідках, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню, а відмова Чернігівського об`єднаного управління пенсійного фонду України у перерахунку пенсії позивачу, викладена у листі від 07.06.2019 № 2248/02/М-12, як рішення суб`єкта владних повноважень, підлягає визнанню протиправною.

Питання врахування періодів роботи в районах Крайньої Півночі (колишнього СРСР, а потім Російської Федерації) після 1 січня 1991 року до стажу при призначенні пенсій на території України регулюється нормами міжнародних угод, підписаних Україною та Російською Федерацією.

Відповідно до ч. 4 ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачені інші правила, ніж ті, які містяться в цьому законі, то застосовуються правила за цими договорами (угодами). Згідно з ч. 2 ст. 6 Угоди «Про гарантії прав громадян держав-учасників Співдружності незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення» від 13 березня 1992 року, укладеною між Україною і Росією, для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасників угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР до набрання сили вказаної угоди.

Відповідно до абз. 2, 3 ст. 6 Угоди між Урядом України і Урядом РФ «Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн» від 14 січня 1993 року трудовий стаж, включаючи стаж який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визнається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність. Сторонами визнаються дипломи, свідоцтво, інші документи державного зразка про рівень освіти і кваліфікації, які видані відповідними компетентними органами Сторін, без легалізації.

Частиною 2 статті 4 Угоди «Про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудівників-мігрантів» від 15 квітня 1994 року, підписаної Урядами Азербайджанської Республіки, Республіки Вірменія, республіки Білорусь, Республіки Грузія, Республіки Казахстан, Киргизької Республіки, Республіки Молдова, РФ, Республіки Таджикистан, Туркменістану, Республіки Узбекистан, України, передбачено, що трудовий стаж, зокрема стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами.

З вищенаведених норм міжнародних угод, підписаних Україною та РФ, вбачається, що обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої відбувалась трудова діяльність; пільговий стаж, набутий на території однієї з цих двох держав, визнається іншою державою.

Тобто, якщо певний період роботи особи на території РФ згідно з законодавством цієї держави повинен обчислюватися на пільгових основах, то в такому ж порядку цей стаж повинен враховуватися щодо цієї людини і в Україні. Таким чином, мій стаж має бути обчислений згідно із законодавством держави, на території якої відбувалась трудова діяльність особи. В період 1991-1998 років на території РФ був чинним Закон РРСФР «Про державні пенсії в РРСФР» від 20 листопада 1990 року № 340-1, який діяв на території РФ з 1 січня 1992 року по 31 грудня 2001 року, на підставі якого всі періоди роботи в районах Крайньої Півночі зараховуються в трудовий стаж в 1,5 розмірі.

Таким чином, враховуючи відомості трудової книжки, наказу та довідок, що підтверджують стаж роботи та отримувані пільги під час роботи позивача в районі Крайньої Півночі, суд знаходить достатніми підстави для зарахування позивачу в пільговому обчисленні (зарахувавши кожний рік роботи за один рік і шість місяців) спірні періоди роботи, як трудовий стаж вироблений в місцевостях, прирівняних до району Крайньої Півночі та в районах Крайньої Півночі а саме в Державному геологічному підприємстві «Уренгойнафтогазгеологія» Російської Федерації та у ЗАТ «Полярна геофізична експедиція» з 29.05.1987 по 30.12.2006 з розрахунку за кожний рік - один рік і шість місяців.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положення Конституції України, за якими, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (статті 1, 3 Конституції України), а право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов`язковимдержавним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел і забезпечується частиною 2 статті 22 Конституції України, відповідно до якої конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю,є результатом виконання трудових обов`язків і є однією з форм соціального захисту

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення. Призначення, виплата, припинення пенсійних виплат має здійснюватися виключно на підставі норм Законів щодо пенсійного забезпечення на рівні з іншими громадянами України. В той же час, статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Питання про припинення виплати пенсії, згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», вирішується територіальними органами Пенсійного фонду або за рішенням суду виключно з підстав, передбачених законом, а не підзаконними нормативно-правовими актами.

Згідно до ч. 3 ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні зміни до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 46, 48 Конституції України закріплено право громадянина на соціальний захист у випадках передбачених законом.

Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі Федорченко та Лозенко проти України, відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 74 КАС України).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч. 1 ст. 90 КАС України).

Позивач належним доказами підтвердив правомірність своїх вимог.

Оцінюючи наявні в справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовної заяви з мотивів, викладених у судовому рішенні.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати неправомірною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, викладену у листі від 07.06.2019 № 2248/02/М-12, у перерахунку пенсії ОСОБА_1 із зарахуванням до трудового стажу періоду його роботи в районах Крайньої Півночі в Державному геологічному підприємстві "Уренгойнафтогазгеологія" Російської Федерації та в ЗАТ "Полярна геофізична експедиція" з 29.05.1987 по 31.12.2006 на пільгових умовах із розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати до трудового стажу ОСОБА_1 період його роботи в районах Крайньої Півночі в Державному геологічному підприємстві "Уренгойнафтогазгеологія" Російської Федерації та в ЗАТ "Полярна геофізична експедиція" з 29.05.1987 по 30.12.2006 на пільгових умовах, із розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців, здійснити перерахунок та виплачувати призначену йому пенсію з врахуванням пільгового обчислення стажу.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83 а, м. Чернігів, 14005, р/р НОМЕР_2 , МФО 353553, код ЄДРПОУ - 21390940).

Повне судове рішення складено 10 вересня 2019 року.

Суддя Д.В. Лобан