Справа № 129/2145/19
Суддя: Бондар О. В.
Дата ухвалення: 2019-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 129/2145/19
Провадження по справі № 2-а/129/39/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" вересня 2019 р. Гайсинський районний суд Вінницької області в складі: головуючої судді Бондар О.В.,

розглянувши у відсутність сторін та їх представників справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта Перегняка Ігоря Ігоровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

установив:

Позивач звернувся до суду з позовом до інспектора Управління патрульної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта Перегняка Ігоря Ігоровича про скасування постанови серії ДП18 № 489250 про визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на суму 340 грн.

В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що відповідно до оскаржуваної постанови «30.07.2019 р. о 9 год. 40 хв. на автодорозі Т-0220 водій керував т/з, який підлягає проходженню технічного огляду, своєчасно його не пройшов, чим порушив п. 31.3б ПДР України», весь текст постанови виконаний поверх вже написаного на бланку іншого тексту постанови відносно іншої особи, що не відповідає вимогам закону, постанова не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, розгляд справи проведено без дотримання елементарних вимог закону про його проведення, не дотримано вимог ч.3 ст. 121, ст. 251,252,268 КУпАП; у фабулі правопорушення не зрозуміло: місце де було скоєно правопорушення, при керуванні яким транспортним засобом та який у нього державний номер, який закон порушив позивач, за таких обставин вважав постанову незаконною і такою, яка підлягає скасуванню.

Представник відповідача ОСОБА_2 Ю ОСОБА_3 в поданому суду 29.08.2019 р. відзиві на позовну заяву заперечувала проти задоволення позовних вимог, зазначила, що 30 липня 2019 року відносно ОСОБА_1 інспектором відділу БДР Управління патрульної поліції у Вінницькій області Перегняком Ігорем Ігоровичем була винесена постанова серії ДП18 № 489250 про визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на суму 340 грн., інспектором на місці були встановлені всі обставини скоєння цього правопорушення, ознайомлено з правами, передбаченими ст.268 КУпАП, притягнуто до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом, який підлягає проходженню технічного огляду, що своєчасно його не пройшов, чим порушив п. 31.1 (б) ПДР України.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 30.07.2019 року інспектором відділу БДР Управління патрульної поліції у Вінницькій області Перегняком Ігорем Ігоровичем була винесена постанова серії ДП18 № 489250 про визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на суму 340 грн. за те, що 30.07.2019 р. о 9 год. 40 хв. на автодорозі Т-0220 водій керував т/з, який підлягає проходженню технічного огляду, своєчасно його не пройшов, чим порушив п. 31.3б ПДР України. Візуально вбачається, що текст оскаржуваної постанови виконаний поверх вже написаного на бланку іншого тексту постанови, що є грубим порушенням вимог її оформлення, не відповідає вимогам закону, постанова не містить посилань на докази, на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, натомість зазначені докази додані представником відповідача до відзиву, проте під час розгляду справи особою, яка її розглядала на місці зупинки керованого позивачем автомобіля, не були досліджені та враховані, про це будь-яких відомостей у постанові не зазначено.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановленим законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечуються систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, а також вирішення її у відповідності з законом, уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Згідно зі ст.. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. В ньому повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказати мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Системний аналіз правовідносин та нормативно правових актів, що їх регулюють, свідчить про те, що оскаржувана постанова вимогам ст. 283 КУпАП не відповідає, її текст виконаний поверх вже написаного на бланку іншого тексту постанови, що є грубим порушенням вимог її оформлення, не відповідає вимогам закону, оскаржувана постанова не містить посилань на докази, на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, натомість зазначені докази додані представником відповідача до відзиву, проте під час розгляду справи особою, яка її розглядала на місці зупинки керованого позивачем автомобіля, не були досліджені та враховані, про це будь-яких відомостей у постанові не зазначено, за таких обставин оскаржувана постанова є незаконною, інспектором поліції Перегняком І.І. ОСОБА_1 незаконно притягнено до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.3 ст. 121 КУпАП, оскаржувана підлягає скасуванню, справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності необхідно закрити за відсутністю складу правопорушення.

Окрім цього, оскаржувана постанова винесена без врахування вимог ст.33, 280 КУпАП про обов`язкове з`ясування характеру вчиненого діяння, даних про особу правопорушника, його майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн., хоча санкція ч.3 статті121 КУпАП передбачає стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на час розгляду справи становить 340,00 грн. - а це є самостійними підставами її скасування.

Керуючись ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

Вирішив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову серії ДП18 № 489250, винесену 30.07.2019 р. інспектором відділу БДР Управління патрульної поліції у Вінницькій області Перегняком Ігорем Ігоровичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн., провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України закрити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає чинності після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: