Справа № 815/4161/17
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2019-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

11 вересня 2019 р. Справа № 815/4161/17

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі головуючого судді Лук`янчук О.В., суддів Бітова А. І., Ступакової І. Г., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2018 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БАСТІОН-ФУДС" до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2018 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "БАСТІОН-ФУДС" задоволено.

На зазначене рішення суду Головне управління Державної фіскальної служби в Одеській області подало апеляційну скаргу.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 серпня 2019 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано апелянту строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги десять днів з моменту отримання даної ухвали суду для подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження з зазначенням причин такого пропуску при повторному зверненні до суду з апеляційною скаргою та наданням на підтвердження цього доказів, а також сплати судового збору у розмірі встановленому вищезазначеною ухвалою суду.

Апелянту роз`яснено наслідки невиконання вимог ухвали від 20 серпня 2019 року, передбачені ст.299 КАС України.

06 вересня 2019 року Головним управлінням ДФС в Одеській області подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та продовження строку для усунення недоліків в частині сплати судового збору.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апелянт зазначає про відсутність фінансування для покриття витрат зі сплати судового збору. При цьому зазначає, що відповідно до наведеного кошторису доходів та видатків на 2018 та початок 2019 року по КЕКВ 2800 «Оплата послуг(крім комунальних)» фінансування на сплату судового збору було недостатньо. Також в клопотанні зазначили , що сплата судового збору не повинна перешкоджати доступу до правосуддя.

Вивчивши доводи клопотання колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС, одним із принципів адміністративного судочинства є рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 15 травня 2008 року "Надточій проти України" принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Частина друга статті 44 КАС покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного процесуального строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

ДФС та її територіальні органи (органи доходів і зборів) є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Після прийняття Закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період до затвердження в установлений законодавством термін бюджетного розпису на поточний рік в обов`язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення).

У пункті 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228, зазначено, що під час складання на наступний рік розписів відповідних бюджетів, кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету та планів спеціального фонду, планів використання бюджетних коштів (крім планів використання бюджетних коштів одержувачів) і помісячних планів використання бюджетних коштів враховуються обсяги здійснених видатків і наданих кредитів з бюджету згідно з тимчасовими розписами відповідних бюджетів та тимчасовими кошторисами, тимчасовими планами використання бюджетних коштів і тимчасовими помісячними планами використання бюджетних коштів.

Таким чином, у ситуації з державними органами, поважними причинами пропуску строку апріорі не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору податковим органом чи тимчасова відсутність таких коштів, тощо. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись раніше згаданого принципу «належного урядування» та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що невжиття суб`єктом владних повноважень заходів щодо виділення коштів для сплати судового збору чи перерозподілу наявних кошторисних призначень не може вважатися поважною причиною пропуску процесуального строку для звернення до суду, а тому клопотання про поновлення строку задоволенню не підлягає.

Щодо клопотання про продовження строку на усунення недоліків в частині сплати судового збору, то колегія суддів приходить до висновку про відмову в його задоволенні, оскільки апелянтом до суду не надано доказів на підтвердження вчинення дій, щодо виділення коштів для сплати судового збору.

Отже, оскільки скаржником не надано докази вживання всіх вичерпних заходів, щодо виділення відповідного фінансування та сплати судового збору та зважаючи на здійснення судом апеляційної інстанції усіх можливих і залежних від нього дій з метою забезпечення реалізації особою наданого їй права на апеляційне оскарження судового рішення, та беручи до уваги те, що апелянт належним чином повідомлений про недоліки апеляційної скарги шляхом неодноразового надіслання на його адресу копій ухвал П`ятого апеляційного адміністративного суду із зазначенням способу і строку їх усунення, у апелянта було достатньо часу для виконання вимог ухвали про залишення без руху апеляційної скарги, а отже клопотання про продовження строку на усунення недоліків задоволенню не підлягає.

Згідно з п.4 ч.1 ст.299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Відповідно до ч. 3 ст. 299 КАС України питання про відмову у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів після надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Керуючись п.4 ч. 1 ст.299 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні клопотання про продовження строку на усунення недоліків в частині сплати судового збору відмовити.

В задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовити.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДФС в Одеській області - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту до Верховного Суду.

Головуюча суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова