Справа № 207/1752/18
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2019-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 вересня 2019 року
Київ
справа №207/1752/18
адміністративне провадження №К/9901/24992/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Тацій Л.В.,
суддів: Рибачука А.І., Стеценка С.Г.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2019 року у справі за його позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Дніпропетровської обласної державної адміністрації департаменту соціального захисту населення Регіональної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в зоні відчуження в 1986-1990 роках про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому з урахуванням уточнення позовних вимог, просив:
« - визнати протиправними діями Дніпропетровської обласної державної адміністрації департаменту соціального захисту населення Регіональної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 1990 роках щодо перерахунку заробітної плати працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 1990 роках за заявою від 23.03.2018 року, виправити та перерахувати довідку № 98 від 11.08.2015 згідно первісних даних МОУ за дози опромінювання позивача даних міського військового Комісаріату довідки №4/33 від 16.01.2018 підстава за неповних даних в архівній довідці №179/1/2798 Галузевий Державний Архів Міністерства Оборони України від 06.03.2018, що дані на запит як підтвердження ксерокопії довідки №51/3687 від 03.05.1993 непідтверджена 7 днів на ЧАЕС без даних дози опромінювання ОСОБА_2 згідно пояснень і примітки, що журнал даних в/ч 15731 виїздів в зони, номер зони, населений пункт та дози опромінювання військовослужбовців ліквідовано за високого рівня опромінювання даних журналу самою в/ч НОМЕР_1 , дані є неповними з причин ліквідування журналу в/ч 15731, підстава розгляду в період з 20 травня 1986 року по 07 червня 1986 року згідно первісних даних дози опромінювання позивача 25 рентген з днів 23-31 в травні 1986 та днів 1-5 в червні 1986 року, як інвалід війни 2 групи та ЧАЕС 1 категорії згідно Експертного висновку № 10849 від 13 квітня 2009 року по встановленню причинного зв`язку хвороби, інвалідності з дією іонізуючого випромінювання за інструкції п. 3.3.4 як з 14 днів, хто працював з самого початку до 01.07.1986 до Закону України визначено статтею 10 Закону України, де у виданій довідці №98 від 11.08.2015 перерахунок заробітної плати як 14 днів відсунений відповідачем за неправомірних дій Регіональної комісії до ЗУ від 29 квітня 2018 року за протоколу засідання № 34;
- визнати протиправними діями Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області згідно заяви від 06.02.2018 року про відмову перерахувати основну державну пенсію за інвалідністю з 01.01.2017 до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» №2148-VIII від 03.10.2017 частина третя статті 59 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ пенсія за бажанням осіб під час проходження дійсної строкової служби по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону з п`яти кратного розміру мінімальної заробітної плати, було відмовлено заявнику, який став особою з інвалідністю встановлено особа, яка брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи як військовослужбовець, відноситься до категорії осіб, яка має право отримання пенсії, до обчислення осинової державної пенсії по інвалідності в п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати встановленої законом на 01 січня відповідного року, що перерахунок за довідки №98 від 11.08.2015 був менше встановленого розміру до частини 3 статті 59 ЗУ, відповідач несе повну відповідальність з перерахунку основної державної пенсії по інвалідності згідно зобов`язання за рішенням суду від 19.01.2016 №207/4215/15-а (2-а/207/4/16) в перерахунку основної державної пенсії по інвалідності за даних довідки №98 від 11.08.20158 з перерахунку з 13.08.2015;
- зобов`язати Дніпропетровську обласну державну адміністрації департаменту соціального захисту населення Регіональної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 1990 роках перерахувати та виправити довідку № 98 про заробітну плату за роботу в зоні відчуження в 1986 1990 роках, виданої позивачу від 11.08.2015 за даних ксерокопії довідки №51/3687 Центрального Архіву МОУ 7 днів на ЧАЕС від 03 травня 1993 року та вважати її недійсною з причин на запит МОУ Галузевий державний Архів МОУ довідка №179/1/2798 від 06.03.2018 немає можливості. Також нема можливості з`ясувати за даних днів 23-31 у травні 1986 року та днів 1 та 2 у червні 1986 року, як виїздів у зону, що ділянки та населені пункти, номер зони, дозу опромінювання немає можливості вказати з причин ліквідування даних журналу доз опромінювання військовиків в частині 15731, журнал ліквідовано з причин великого впливу опромінювання, підстава виправлення довідки №98 про заробітну плату від 11.08.2015 за даних МОУ Кам`янський об`єднаний міський військовий Комісаріат за довідки №4/33 від 16.01.2018, дана в тому, що позивач дійсно був призваний Дніпродзержинським МВК на спеціальні збори до в/ч 15731 з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за даних в/ч НОМЕР_1 в період з 20 травня 1986 року по 07 червня 1986 року отримав дозу опромінювання 25 рентген з 23 травня по 05 червня 1986 року, що за довідки «Ш-2004/01-27 від 18.11.2013 видано Дніпродзержинським Архівним управлінням згідно рішення суду про заробітну плату 1983-1986 рік з підвищенням 8-ми годинної тарифної ставки, за місцем основної роботи попереднього підприємства «АДА» Дніпродзержинська автобаза №3, врахувати фактичну заробітну плату збереженого заробітку з двох попередніх місяців січень 1986 року та травень 1986 року складає розмір 195,32 крб., та лютий 1986 року за червень 1986 року складає розмір 162,88 крб, збільшити тарифну ставку на 100%, 60% премії, з урахуванням двох вихідних днів, встановити зону відчуження до 5-ти кратного розміру, з самого початку до 01.07.1986 року, визнати дозу опромінювання 25 рентген за зоною ІІІ з днів 23-31 в травні 1986 року та днів 1-5 у червні 1986 року;
- вчинити певні дії приміткою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зобов`язання здійснити перерахунок основної державної інвалідної пенсії на підставі виправленої довідки Регіональної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 1990 роках № 98 від 11.08.2015 року з перерахунку заробітної плати з 14 днів праці за дози опромінювання 25 рентген з 13.08.2015 року, з урахуванням довідки № 98 від 11.08.2015 року про заробітну плату з 7 днів на Чорнобильській атомній електростанції (ЧАЕС).»
Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 29 серпня 2018 року відмовив у задоволенні позову.
Третій апеляційний адміністративний суд постановою від 04 квітня 2019 року рішення суду першої інстанції скасував та позов задовольнив частково.
ОСОБА_1 не погодився із рішенням суду апеляційної інстанції і 30 серпня 2019 року подав касаційну скаргу, як видно з її змісту, про його скасування у частині відмови у задоволенні позову та прийняття нового рішення у цій частині про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 вересня 2019 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Тацій Л.В., судді: Рибачук А.І., Стеценко С.Г., касаційна скарга передана судді-доповідачу.
При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження у справі колегією суддів встановлено, що предметом розгляду в цій справі є визначення у довідці даних про заробітну плату працівників за роботу в зону відчуження протягом 1986-1990 роках для перерахунку пенсії.
Таким чином, спір у даній справі виник з приводу оскарження фізичною особою дій суб`єкта владних повноважень щодо перерахунку пенсійних виплат.
Колегія суддів перевірила наведені в касаційній скарзі обґрунтування підстав для задоволення заявлених у ній вимог і дійшла висновку про таке.
Частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) передбачено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Частиною першою статті 257 КАС визначено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондують норми статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС.
Згідно з частиною першою статті 328 КАС учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
За змістом пункту 3 частини шостої статті 12 КАС для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Таким чином, справа в силу пункту 3 частини шостої статті 12 КАС віднесена до справ незначної складності.
Отже, судові рішення, ухвалені у справах незначної складності, підлягають касаційному оскарженню у виключних випадках, передбачених підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС.
Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у даному випадку обставин, наведених у підпунктах «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС.
Характер спірних правовідносин, предмет і категорія спору, коло учасників спірних правовідносин, правозастосовча практика, що складалася з приводу спорів цієї категорії, непоодинока кількість справ з подібними позовними вимогами, відсутність ознак, які роблять цю касаційну скаргу відмінною від інших, дають підстави вважати, що судові рішення, які ухвалені у справі № 207/1752/18, як у справі незначної складності, не підлягають касаційному оскарженню.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Таким чином, оскільки оскаржувані судові рішення прийняті у справі незначної складності, передбачені пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України виняткові обставини відсутні і обґрунтування щодо їх наявності не наведено, у відкритті касаційного провадження у даній справі слід відмовити.
Суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в ухвалі щодо неприйнятності у справі Азюковська проти України (Azyukovska v. Ukraine) від 09 жовтня 2018 року (заява № 26293/18), в якій заявником оскаржувалась відмова суду касаційної інстанції у відкритті касаційного провадження у зв`язку з віднесенням справи до категорії справ незначної складності. Так, Суд вказав, що застосування критерію малозначності справи у цій справі було передбачуваним, справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 328, 333, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2019 року у справі за його позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Дніпропетровської обласної державної адміністрації департаменту соціального захисту населення Регіональної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в зоні відчуження в 1986-1990 роках про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач Л.В. Тацій
Судді: А.І. Рибачук
С.Г. Стеценко