Справа № 595/227/19
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 року№ 857/8914/19
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді - Качмара В.Я.,

суддів - Мікули О.І., Ніколіна В.В.,

при секретарі судового засідання - Болюк Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Тернопільській області на рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 14 травня 2019 року у справі №595/227/19 (суддя Федорончук В.Б., м.Бучач, повний текст складено 21 травня 2019 року) за позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Тернопільській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної екологічної інспекції у Тернопільській області (далі - Інспекція, Держекоінспекція відповідно) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 23.01.2019 (далі - Постанова).

Рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 14 травня 2019 року позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В доводах апеляційної скарги наводячи окремі обставини справи вказує, що матеріалами справи про адміністративне правопорушення, протоколом, поясненнями позивача, фотоматеріалами повністю підтверджено вину позивача щодо вчинення ним правопорушення передбаченого частиною першою статті 65 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подав.

Учасники справи, в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином у порядку визначеному статтею 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 КАС, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Крім того, відповідачем подано клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили, що ОСОБА_1 здійснив порізку дерева, тобто, що він вчинив правопорушення передбачене частиною першою статті 65 КУпАП.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з неправильним тлумаченням норм матеріального права і порушення норм процесуального права, з таких міркувань.

Апеляційним судом, з урахуванням встановленого судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 21.01.2019 від Монастириського відділення поліції Теребовлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (далі - Відділ поліції) на адресу Інспекції надійшли матеріали по факту незаконної порубки дерев породи «сосна» громадянином ОСОБА_1 , для прийняття рішення згідно чинного законодавства (а.с.19-34).

Вказані матеріали містили опис наступних обставин, зокрема, те що 03.01.2019 о 14/00 год позивач (житель с.Вербятин Бучацького району) трактором МТЗ-80 синього кольору поїхав у ліс, що неподалік с.Бертники Монастирського району, де побачив підрізане дерево породи «сосна». За допомогою ручної металічної пили дане дерево ОСОБА_1 зрізав для опалення житлового будинку. Дерево породи «сосна», яке зрізав позивач розділив на дві частини. Один із кусків дерева потягнув додому.

Зазначені події позивач підтвердив відібраними від нього працівниками поліції поясненнями у яких вказав, що вину свою визнає та більше такого робити не буде (а.с.25-26).

Наведене зафіксоване протоколом про адміністративне правопорушення від 23.01.2019 №002288, у якому вказано, що позивач здійснив адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 65 КУпАП (а.с.17).

У поясненнях щодо виявленого правопорушення позивач вказав, що дорізав підрізану сосну в лісі.

На підставі наданих Відділом поліції матеріалів, а також протоколу відповідачем винесено Постанову, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 65 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн (а.с.18).

Вважаючи вказану Постанову протиправною позивач звернувся до суду із цим позовом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом підпункту 5 пункту 2 розділу 2 «Положення про Державну екологічну інспекцію у Тернопільській області» затвердженого наказом Держекоінспеції від 22.11.2018 №249 Інспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавствапро охорону, захист, використання та відтворення лісів, зокрема щодо:законності вирубки, ушкодження дерев і чагарників, знищення або ушкодження лісових культур, сіянців або саджанців у лісових розплідниках і на плантаціях, а також молодняку природного походження й самосівів на площах, призначених під лісовідновлення.

Згідно з частиною першою статті 65 КУпАП незаконна порубка і пошкодження дерев або чагарників; перевезення, зберігання незаконно зрубаних дерев або чагарників; знищення або пошкодження лісових культур, сіянців або саджанців у лісових розсадниках і на плантаціях, а також молодняка природного походження і самосіву на площах, призначених під лісовідновлення тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від тридцяти до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від ста п`ятдесяти до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, у тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У статті 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У даному випадку для підтвердження порушення позивачем вимог частини першої статті 65 КУпАП відповідачем було надано письмові матеріали та фотоматеріали, що отримані Інспекцією від Відділу поліції. Саме на підставі цих матеріалів було складено протокол про адміністративне правопорушення, а також оскаржувану Постанову.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується із доводами апелянта про те, що наданими працівниками поліції матеріалами уже була встановлена вина позивача у вчиненому ним порушенні. Такі матеріали були надіслані до Інспекції для забезпечення притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки працівниками поліції не виявлено у вчинених позивачем діях ознак кримінального правопорушення.

А тому, в межах своїх повноважень та на виконання вимоги органів поліції Інспекцією було винесено оскаржувану Постанову.

Будь-яких доказів, чи спростувань доводів відповідача про факт вчинення позивачем розглядуваного адміністративного правопорушення, а також спростування пояснень ОСОБА_1 про те, що він визнає свою вину, ні позивачем, ні судом першої інстанції не наведено.

При цьому, такі процесуальні порушення, як не роз`яснення посадовими особами Інспекції прав та обов`язків особи, що притягається до адміністративної відповідальності передбачених статтею 268 КУпАП спростовуються підписом порушника у протоколі, в якому наведено положення статті 268 КУпАП, що свідчить про те, що позив мав би ознайомитися із наведеними у ній нормами.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на зазначене, враховуючи вимоги наведених правових норм суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність доказів, які б свідчили про вчинення позивачем правопорушення передбаченого частиною першою статті 65 КУпАП, що призвело до безпідставного задоволення, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 271, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Тернопільській області задовольнити.

Рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 14 травня 2019 року скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. Я. Качмар
судді О. І. Мікула
В. В. Ніколін