Справа № 160/2017/19
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2019 року Справа № 160/2017/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Боженко Наталії Василівни
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Павлоградзернопродукт» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Державної фіскальної служби України про визнання дій протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення,-
Товариство з обмеженою відповідальністю «Павлоградзернопродукт» (далі позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі відповідач-1), Державної фіскальної служби України (далі відповідач-2) в якому просить суд:
- визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України у зв`язку з відмовою в реєстрації податкових накладних ТОВ «Павлоградзернопродукт» в Єдиному реєстрі податкових накладних в період з 16.07.2018 року по 14.08.2018 року;
Ухвалою суду Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 березня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
26 квітня 2019 року на адресу суду від представника позивача надійшла письмова відповідь на відзив, в якій було підтримано аналогічну правову позицію викладену в позовній заяві та зазначено, що доводи відповідачів, викладені у відзивах, є безпідставними, такими, що не підкріплені жодними належними доказами та взагалі не відповідають нормам чинного законодавства.
07 травня 2019 року ухвалою суду продовжено строк підготовчого провадження у справі № 160/2017/19 до 04 червня 2019 року.
Ухвалою суду від 23 травня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Представник позивача про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, надав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Представник відповідачів про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Питання щодо розгляду справи в порядку письмового провадження залишив на розсуд суду.
Згідно ч. 3 ст. 194 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи, що перешкоди для розгляду справи, передбаченні статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Павлоградзернопродукт» зареєстровано платником податку на додану вартість з 16.09.2002 року (свідоцтво № 200049272 від 11.06.2012 року про реєстрацію платника ПДВ).
У зв`язку з тим, що станом на 16.07.2018 року позивач не мав жодної інформації про судове рішення про накладення арешту, яким би зупинялася реєстрація податкових накладних в ЄРПН, він звернувся з листами вих. № 253 від 17.07.2018 року на адресу відповідача-2 та вих. № 254 від 17.07.2018 року на адресу відповідача-1, в яких просив повідомити про причину зупинення реєстрації податкових накладних, та надати копію рішення компетентного органу щодо даного питання.
Згідно висновків викладених в Акті перевірки Позивачем було допущено порушення пункту 201.10 ст. 201 розділу V ПК України, а саме порушення граничних строків реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за липень 2018 року на загальну суму податку на додану вартість 6976472,25 грн., у т.ч. порушення строку реєстрації на 14 календарних днів - на загальну суму ПДВ - 6 976 472,25 грн. У зв`язку з цим, відповідно до пункту 120-1.1 ст. 120-1 глави 11 розділу II ПК України, був нарахований штраф на загальну суму 697 647,25 грн. за наступними податковими накладними: № 58 від 12.07.2018, № 43 від 11.07.2018, № 39 від 11.07.2018, № 17 від 09.07.2018, № 45 від 12.07.2018, № 38 від 11.07.2018, № 38 від 11.07.2018, № 119 від 05.07.2018, № 31 від 10.07.2018, № 59 від 15.07.2018, № 30 від 06.07.2018, № 30 від 06.07.2018, № 61 від 13.07.2018, № 55 від 13.07.2018, № 35 від 11.07.2018, № 63 від 14.07.2018, № 29 від 10.07.2018, № 27 від 10.07.2018, № 37 від 11.07.2018, № 19 від 08.07.2018, № 19 від 08.07.2018, № 36 від 11.07.2018, № 49 від 05.07.2018, № 52 від 12.07.2018, № 40 від 11.07.2018, № 62 від 13.07.2018, № 20 від 09.07,2018, № 56 від 13.07.2018, № 41 від 11.07.2018, № 46 від 12.07.2018, № 47 від 12.07.2018, № 64 від 15.07.2018, № 50 від 12.07.2018, № 65 від 13.07.2018, № 21 від 09.07.2018, № 78 від 15.07.2018, № 32 від 10.07.2018, № 34 від 10.07.2018, № 44 від 12.07.2018, № 48 від 12.07.2018, № 28 від 09.07.2018.
На Акт перевірки позивачем було подано письмове заперечення, в якому зазначалося, що прострочення граничного терміну реєстрації податкових накладних на загальну суму ПДВ 6 976 472,25 грн. відбулося через блокування реєстрації в ЄРПН відповідачем-2.
Розглянувши вищевказане заперечення позивача, відповідач-1 залишив Акт перевірки без змін, що підтверджується листом про розгляд заперечень ГУ ДФС у Дніпропетровській області.
Вважаючи, на підставі викладеного, свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, визначаючи, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до підпункту 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.
Пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).
У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Отже, статтею 201 Податкового кодексу України визначений обов`язок продавця товарів/послуг в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.
Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року № 1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок №1246), який визначає механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Реєстр).
Як визначено пунктами 2, 3 Порядку № 1246, операційний день - частина дня, протягом якої здійснюються прийняття від платників податку податкових накладних та/або розрахунків коригування та реєстрація або зупинення реєстрації. Операційний день триває в робочі дні з 8-ї до 20-ї години. Технічне обслуговування та регламентні роботи, що потребують зупинки Реєстру, не проводяться протягом операційного дня, крім аварійних випадків. Якщо 15 число або останній день місяця припадають на вихідний, святковий або неробочий день, такий день вважається операційним днем.
Згідно з пунктом 4 Порядку № 1246 до Реєстру вносяться відомості щодо податкових накладних та/або розрахунків коригування, які прийняті до Реєстру та підлягають реєстрації, реєстрацію яких зупинено, а також щодо яких у встановленому порядку прийнято рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації.
Відповідно до пункту 5 Порядку №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування приймаються до Реєстру у разі дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192, пунктами 200-1.3, 200-1.9 статті 200-1 та пунктами 201.1, 201.10 і 201.16 статті 201 Кодексу, а також з урахуванням Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Пунктом 11 Порядку № 1246 обумовлено, що після накладення електронного цифрового підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДФС за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Примірник податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі зберігається у платника податку.
Згідно з пунктом 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (пункт 13 Порядку № 1246).
Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС (пункт 14 Порядку № 1246).
У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття (пункт 15 Порядку №1246).
З аналізу вказаних норм слідує, що строки, визначені для реєстрації податкових накладних, встановлені у календарних днях, при цьому право платника податку для реєстрації податкових накладних пов`язане виключно з операційним днем, який відповідно до Порядку № 1246 триває з 8-ї до 20-ї години. Разом з тим, податковий орган в будь-якому випадку зобов`язаний протягом операційного дня надіслати платнику податку одну з квитанцій: або про прийняття податкової накладної, або про її неприйняття із зазначенням відповідних причин, або зупинення реєстрації податкової накладної. Разом з тим, якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Судом встановлено, що протягом липня та початку серпня 2018 року позивачем направлено в електронному форматі до Державної фіскальної служби для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні: № 58 від 12.07.2018, № 43 від 11.07.2018, № 39 від 11.07.2018, № 17 від 09.07.2018, № 45 від 12.07.2018, № 38 від 11.07.2018, № 38 від 11.07.2018, № 119 від 05.07.2018, № 31 від 10.07.2018, № 59 від 15.07.2018, № 30 від 06.07.2018, № 30 від 06.07.2018, № 61 від 13.07.2018, № 55 від 13.07.2018, № 35 від 11.07.2018, № 63 від 14.07.2018, № 29 від 10.07.2018, № 27 від 10.07.2018, № 37 від 11.07.2018, № 19 від 08.07.2018, № 19 від 08.07.2018, № 36 від 11.07.2018, № 49 від 05.07.2018, № 52 від 12.07.2018, № 40 від 11.07.2018, № 62 від 13.07.2018, № 20 від 09.07,2018, № 56 від 13.07.2018, № 41 від 11.07.2018, № 46 від 12.07.2018, № 47 від 12.07.2018, № 64 від 15.07.2018, № 50 від 12.07.2018, № 65 від 13.07.2018, № 21 від 09.07.2018, № 78 від 15.07.2018, № 32 від 10.07.2018, № 34 від 10.07.2018, № 44 від 12.07.2018, № 48 від 12.07.2018, № 28 від 09.07.2018.
Відповідно до квитанцій податкові накладні не прийняті до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних з позначками: «Документ не може бути прийнятий - накладений арешт за рішенням суду на суму податку, на яку продавець має право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».
Таким чином, суд зазначає, що підприємство не мало можливості проводити дії щодо реєстрації податкових накладних у зв`язку з неправомірним блокуванням фінансово - господарської діяльності з боку відповідача-2, що в свою чергу свідчить про протиправність дій Державної фіскальної служби України відносно неприйняття до реєстрації податкових накладних ТОВ «Павлоградзернопродукт».
Більш того, оскільки затримка реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних виникла не з вини позивача, висновок контролюючого органу про застосування штрафних санкцій за період липень 2018 року є неправомірним, адже ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу.
Суд також зазначає, що відповідачами в жодному доказі наданому до суду, не спростовано твердження позивача щодо своєчасної реєстрації податкових накладних: № 58 від 12.07.2018, № 43 від 11.07.2018, № 39 від 11.07.2018, № 17 від 09.07.2018, № 45 від 12.07.2018, № 38 від 11.07.2018, № 38 від 11.07.2018, № 119 від 05.07.2018, № 31 від 10.07.2018, № 59 від 15.07.2018, № 30 від 06.07.2018, № 30 від 06.07.2018, № 61 від 13.07.2018, № 55 від 13.07.2018, № 35 від 11.07.2018, № 63 від 14.07.2018, № 29 від 10.07.2018, № 27 від 10.07.2018, № 37 від 11.07.2018, № 19 від 08.07.2018, № 19 від 08.07.2018, № 36 від 11.07.2018, № 49 від 05.07.2018, № 52 від 12.07.2018, № 40 від 11.07.2018, № 62 від 13.07.2018, № 20 від 09.07,2018, № 56 від 13.07.2018, № 41 від 11.07.2018, № 46 від 12.07.2018, № 47 від 12.07.2018, № 64 від 15.07.2018, № 50 від 12.07.2018, № 65 від 13.07.2018, № 21 від 09.07.2018, № 78 від 15.07.2018, № 32 від 10.07.2018, № 34 від 10.07.2018, № 44 від 12.07.2018, № 48 від 12.07.2018, № 28 від 09.07.2018.
З огляду на викладене, позивач вчинив усі необхідні та залежні від нього дії щодо надсилання на реєстрацію податкових накладних через автоматизовану систему «Єдине вікно подання електронних документів» ДФС України у строк визначений Податковим кодексом України.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18.01.2018 року по справі № 804/5153/17, зазначено, що у разі вчинення платником податку з метою своєчасної реєстрації податкової накладної всіх необхідних дій, натомість її реєстрація була здійснена з порушенням граничного терміну з незалежних від платника податку причин, то в такому разі відсутні підстави для застосування штрафу за порушення граничних термінів реєстрації податкової накладної.
Крім того, суд зазначає, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії», «Онер`їлдіз проти Туреччини», «Москаль проти Польщі»).
На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії», «Тошкуце та інші проти Румунії») і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах (рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини», «Беєлер проти Італії»).
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Таким чином, із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 12 385,71 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням № 409 від 25.02.2019 року.
Отже, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 12 385,71 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Павлоградзернопродукт» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Державної фіскальної служби України про визнання дій протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.
Визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України у зв`язку з відмовою в реєстрації податкових накладних ТОВ «Павлоградзернопродукт» в Єдиному реєстрі податкових накладних в період з 16.07.2018 року по 14.08.2018 року.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко