Справа № 640/20510/18
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2019-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 серпня 2019 року № 640/20510/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С., за участю секретаря судового засідання Легейди Я.А., розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні без проведення судового засідання та виклику учасників справи адміністративну справу
за позовомГоловного управління ДФС у м. Києві
до третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет споруТовариства з обмеженою відповідальністю «Ельвен Хаус» Солом`янська районна у м. Києві державна адміністрація
про визнання недійсними установчих документів, припинення юридичної особи,
ВСТАНОВИВ:

05.12.2018 Головне управління ДФС у м. Києві (далі - позивач) звернулося із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ельвен Хаус» (далі - відповідач), третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Солом`янська районна у м. Києві державна адміністрація (далі - третя особа), в якому просить визнати недійсними установчі документи відповідача з моменту їх реєстрації; припинити юридичну особу відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ТОВ «Ельвен Хаус» було зареєстровано без наміру здійснювати законну господарську діяльність; гр. ОСОБА_1 вчинила пособництво фіктивному підприємництву, оскільки домовилась із невстановленою особою про реєстрацію на її ім`я ТОВ «Ельвен Хаус» за грошову винагороду в розмірі 200,00 грн.; для досягнення своєї злочинної мети ОСОБА_1 передала невстановленій особі копію свого паспорту та довідки про присвоєння ідентифікаційного коду, а також в приміщенні нотаріуса підписала довіреність від 02.02.2017 року реєстровий номер 837; ОСОБА_1 розуміла, що створила суб`єкт підприємницької діяльності з метою прикриття незаконної діяльності, оскільки домовилась із невстановленою особою, що її ( ОСОБА_1 ) буде призначено на посаду директора ТОВ «Ельвен Хаус», проте вона не буде мати ніякого відношення до фінансово-господарської діяльності товариства; вироком суду ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205, ч. 1 ст. 358 КК України; згідно із ст. 67 ПК України податковий орган має право звертатися до суду із позовом про припинення юридичних осіб, якщо такі юридичні особи мають ознаки фіктивності, встановлені ст. 55-1 ГК України.

Справу відповідно до протоколу автоматизованого розподілу було передано судді Пащенку К.С.

14.12.2018 ухвалою суду було відкрито провадження в адміністративній справі № 640/20510/18 та ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні без виклику учасників справи та проведення судового засідання.

30.01.2019 до суду від третьої особи надійшли письмові пояснення по справі, в яких третя особа зазначила, що ТОВ «Ельвен Хаус» було зареєстровано 12.10.2017 державним реєстратором Печерської районної у м. Києві державної адміністрації Гладун А.А.; 26.12.2017 державним реєстратором Печерської районної у м. Києві державної адміністрації Гладун А.А. було проведено зміну місцезнаходження ТОВ «Ельвен Хаус»; 09.02.2018 реєстраційну справу ТОВ «Ельвен Хаус» було взято на облік Солом`янської районною державною адміністрацією; у державного реєстратора не було правових підстав для зупинення розгляду документів або підстав для відмови в державній реєстрації ТОВ «Ельвен Хаус», оскільки документи юридичної особи відповідали вимогам законодавства; за вказаних обставин вимога про визнання недійсними установчих документів з моменту їх реєстрації є безпідставною.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ТОВ «Ельвен Хаус» було зареєстровано Печерською районною у м. Києві державною адміністрацією, про що 12.10.2017 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис № 1 070369; місцезнаходженням ТОВ «Ельвен Хаус» було зазначено: м. Київ, вул. Нагірна 8/32.

26.12.2017 державним реєстратором Печерської районної державної адміністрації було проведено зміни місцезнаходження ТОВ «Ельвен Хаус» на: м. Київ, вул. Авіаконструктора Антонова, 5А.

09.02.2018 реєстраційну справу ТОВ «Ельвен Хаус» було взято на облік Солом`янською районною держаною у м. Києві державною адміністрацією.

14.09.2018 Печерським районним судом м. Києві було винесено вирок у справі № 757/18780/18-к, яким ОСОБА_1 визнано винною у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205, ч. 1 ст. 358 КК України. При цьому, Печерським районним судом м. Києва було встановлено, що ОСОБА_1 домовилась із невстановленою органом досудового розслідування особою про реєстрацію на її ім`я в органах державної влади юридичної особи ТОВ «Ельвен Хаус» за грошову винагороду в розмірі 200,00 грн. без наміру здійснювати законну господарську діяльність та з метою прикриття незаконної діяльності інших осіб.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з підпунктом 20.1.37 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України (у редакції, чинній станом на дату звернення ДФС з позовною заявою до суду) посадові особи податкового органу вправі звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та припинення фізичною особою - підприємцем підприємницької діяльності та/або про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб`єктів господарювання.

Положеннями п.67.2 ст.67 Податкового кодексу України закріплено, що контролюючі органи в установленому законом порядку мають право звертатися до суду про винесення судового рішення щодо: припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців, відміни державної реєстрації припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб-підприємців, скасування державної реєстрації змін до установчих документів.

Статтею 42 Господарського кодексу України визначено, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до статті 56 Господарського кодексу України суб`єкт господарювання може бути утворений за рішенням власника (власників) майна або уповноваженого ним (ними) органу, а у випадках, спеціально передбачених законодавством, також за рішенням інших органів, організацій і фізичних осіб шляхом заснування нової господарської організації, злиття, приєднання, виділу, поділу, перетворення діючої (діючих) господарської організації (господарських організацій) з додержанням вимог законодавства.

Згідно зі статтею 55-1 Господарського кодексу України, ознаками фіктивності, що дають підстави для звернення до суду про припинення юридичної особи або припинення діяльності фізичною особою-підприємцем, у тому числі визнання реєстраційних документів недійсними, є: реєстрація (перереєстрація) на недійсні (втрачені, загублені) та підроблені документи; нереєстрація в державних органах, якщо обов`язок реєстрації передбачено законодавством; реєстрація (перереєстрація) у органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління підставним (неіснуючим), померлим, безвісти зниклим особам або таким особам, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження; реєстрація (перереєстрація) та провадження фінансово-господарської діяльності без відома та згоди його засновників та призначених у законному порядку керівників.

За змістом вказаних правових норм спрямованість наміру особи, яка реєструє юридичну особу, на здійснення господарської діяльності є однією з основоположних засад підприємництва.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 15 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» (далі - Закон № 755-IV) (в редакції станом на момент здійснення реєстрації юридичної особи відповідача) установчий документ юридичної особи, положення, регламент, список суддів постійно діючого третейського суду, статут (положення) громадського формування, що не має статусу юридичної особи, повинен містити відомості, передбачені законодавством, та відповідати законодавству.

При цьому, відповідно до пункту 5 частини 1 статті 28 Закону №755-IV підставою для відмови у державній реєстрації є суперечність документів вимогам Конституції та законів України.

Застосовуючи системний аналіз наведених норм, можна дійти висновку, що посадові особи контролюючого органу вправі звернутися до суду з позовом про визнання установчих документів недійсними та припинення юридичної особи в разі виявлення ознак фіктивності суб`єкта господарювання (підприємництва).

Стаття 55-1 Господарського кодексу України містить ознаки (критерії), за якими юридична особа чи діяльність фізичної особи-підприємця можуть бути визнані фіктивними, тобто такими, в яких зовнішня організаційно-правова форма не відповідає її суті та меті створення.

Отже, у разі здійснення суб`єктом господарювання діяльності, що суперечить закону чи установчим документам, до нього може бути застосовано адміністративно-господарську санкцію у вигляді скасування державної реєстрації цього суб`єкта та його ліквідації. Скасування державної реєстрації суб`єкта господарювання провадиться за рішенням суду, що є підставою для ліквідації даного суб`єкта господарювання відповідно до статті 59 цього Кодексу (стаття 247 Господарського кодексу України).

Аналіз наведених норм права дає підстави висновку, що посадові особи податкового органу вправі звернутися до суду з позовом про визнання установчих документів недійсними в разі виявлення ознак фіктивності суб`єкта господарювання (підприємництва), та з позовами про скасування державної реєстрації суб`єкта господарювання та про припинення юридичної особи в разі провадження ним діяльності, що суперечить установчим документам, або такої, що заборонена законом.

Втім, ознаки фіктивності або провадження діяльності, що суперечить установчим документам, або такої, що заборонена законом, мають бути доведені належними, допустимими і достовірними доказами.

Відповідно до ч. 6 ст. 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.09.2018 Печерським районним судом м. Києва було винесено вирок у справі № 757/18780/18-к, яким ОСОБА_1 визнано винною у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205, ч. 1 ст. 358 КК України.

При цьому, Печерським районним судом м. Києва було встановлено, що:

- ОСОБА_1 домовилась із невстановленою органом досудового розслідування особою про реєстрацію на її ім`я в органах державної влади юридичної особи ТОВ «Ельвен Хаус» за грошову винагороду в розмірі 200,00 грн. без наміру здійснювати законну господарську діяльність та з метою прикриття незаконної діяльності інших осіб;

- для досягнення своєї злочинної мети ОСОБА_1 , передала невстановленій органом досудового розслідування особі копію свого паспорта, довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, необхідні для складання статутних та реєстраційних документів підприємства, при цьому достовірно знаючи, що фактично частку статутного фонду не вносила як засновник, не збиралась займатись підприємницькою діяльністю, а також усвідомлюючи, що в подальшому статутні документи ТОВ «Ельвен Хаус» будуть використані іншими особами.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати установчі (засновницькі) та реєстраційні документи суб`єкта господарювання ТОВ «Ельвен Хаус» недійсними з моменту їх реєстрації, а саме з 12.10.2017, оскільки докази, які містяться в матеріалах справи вказують на наявність ознак фіктивності ТОВ «Ельвен Хаус», передбачених статтею 55-1 Господарського кодексу України.

Щодо позовної вимоги про припинення вказаної юридичної особи, суд виходить з наступного.

Статтею 51 Господарського кодексу України визначено, що підприємницька діяльність припиняється: з власної ініціативи підприємця; у разі закінчення строку дії ліцензії; у разі припинення існування підприємця; на підставі рішення суду у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами. Порядок припинення діяльності підприємця встановлюється законом відповідно до вимог цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 238 Господарського кодексу України за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Згідно зі статтею 247 Господарського кодексу України у випадках, встановлених законом, до суб`єкта господарювання може бути застосовано адміністративно-господарську санкцію у вигляді його ліквідації за рішенням суду.

У разі ліквідації суб`єкта господарювання до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців вноситься відповідний запис (стаття 248 Господарського суду України).

Частиною 1 статті 25 Закону №755-IV передбачено, що державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі: документів, що подаються заявником для державної реєстрації; судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі або заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій, а також надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження"; рішень, прийнятих за результатами оскарження в адміністративному порядку відповідно до статті 34 цього Закону.

Порядок проведення державної реєстрації та інших реєстраційних дій на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації, включає: 1) заповнення форми заяви про державну реєстрацію - у разі подання документів особисто заявником (за бажанням заявника); 2) прийом документів за описом - у разі подання документів у паперовій формі; 3) виготовлення копій документів в електронній формі - у разі подання документів у паперовій формі; 4) внесення копій документів в електронній формі до Єдиного державного реєстру; 5) перевірку документів на наявність підстав для зупинення розгляду документів; 6) перевірку документів на наявність підстав для відмови в державній реєстрації; 7) прийняття рішення про проведення реєстраційної дії - для громадських формувань, символіки та засвідчення факту наявності всеукраїнського статусу громадського об`єднання; 8) проведення реєстраційної дії (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для зупинення розгляду документів та відмови в державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру; 9) формування та оприлюднення на порталі електронних сервісів виписки, результатів надання адміністративних послуг у сфері державної реєстрації та установчих документів юридичної особи.

Суб`єкт державної реєстрації не пізніше наступного робочого дня з дати отримання судового рішення, передбаченого пунктом 2 частини першої цієї статті: звертається до суду за роз`ясненням судового рішення - у разі якщо судове рішення є незрозумілим для суб`єкта державної реєстрації; повідомляє суд або державну виконавчу службу про неможливість виконання рішення із зазначенням підстав - у разі неможливості виконання судового рішення; проводить відповідну реєстраційну дію шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру (крім випадків, передбачених пунктами 1 та 2 цієї частини); формує виписку для її оприлюднення на порталі електронних сервісів - у разі зміни відомостей, що містяться у виписці (частина 3 статті 25 Закону №755-IV).

Враховуючи встановлення судом ознак фіктивності ТОВ «Ельвен Хаус», суд вважає за необхідним припинити вказану юридичну особу.

До того ж суд акцентує увагу, що згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами ст. 74 КАС України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому, в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

При цьому, суд зазначає, що в порядку виконання обов`язку, встановленого ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідачем не спростовані доводи позивача, викладені в позовній заяві, та не доведено зворотнє.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28 серпня 2018 року (справа № 802/2236/17-а).

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Матеріали справи не містять доказів понесення позивачем витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, а відтак підстави для стягнення на користь позивача судових витрат - відсутні.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 9, 72-78, 241-246, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Головного управління ДФС у м. Києві - задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним запис про проведення державної реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю «Ельвен Хаус» (, адреса: 03186, м. Київ, вул. Авіаконструктора Антонова, 5А).

3. Скасувати державну реєстрацію установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю «Ельвен Хаус» (, адреса: 03186, м. Київ, вул. Авіаконструктора Антонова, 5А).

4. Визнати недійсними установчі документи Товариства з обмеженою відповідальністю «Ельвен Хаус» (, адреса: 03186, м. Київ, вул. Авіаконструктора Антонова, 5А) з моменту реєстрації.

5. Припинити юридичну особу Товариство з обмеженою відповідальністю «Ельвен Хаус» (, адреса: 03186, м. Київ, вул. Авіаконструктора Антонова, 5А).

Рішення, відповідно до ст. 255 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма часниками справи, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного ухвали.

Відповідно до пп. 15.5 п. 1 Розділу VII Перехідні положення КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Окружний адміністративний суд міста Києва.

Суддя К.С. Пащенко