Справа № 1340/5005/18
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2019-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2019 рокуЛьвів№ 857/5777/19

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Большакової О.О., Заверухи О.Б.

за участі секретаря судового засідання Ваврик Х.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року (суддя Сакалош В.М., м. Львів, повний текст судового рішення складено 26 квітня 2019 року) у справі за адміністративним позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Стрийська міська рада Львівської області, ОСОБА_5 про зобов`язання здійснити знесення самовільно збудованого об`єкту будівництва,-

ВСТАНОВИВ:

Державна архітектурно-будівельна інспекція України 26.10.2018 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Стрийська міська рада Львівської області, ОСОБА_5 про зобов`язання відповідача за власний рахунок здійснити знесення самовільно збудованого об`єкту будівництва двоповерхову господарську будівлю розміром бічних стін у плані 4,10 х 70 м за адресою: вул. Б. Хмельницького, АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , Львівська область. В обґрунтування позовних вимог вказує, що будівельні роботи з будівництва двоповерхової господарської будівлі розміром бічних стін у плані 4,10 х 70 м за адресою вул.Б.Хмельницького, 49, м. Стрий, Львівська область, виконувалися без проектної документації та дозволу на виконання будівельних робіт, чим порушено частини 1 статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» та статті 29 Закону України «Про планування та забудову територій», чинного на час виконання будівельних робіт. Також об`єкт збудовано без дотримання протипожежних та санітарних розривів між вказаною господарською будівлею та житловим будинком, не дотримано відстаней від найбільш виступних конструкцій стіни господарської будівлі до меж сусідніх земельних ділянок. Оскільки відповідачем не усунуто в добровільному порядку порушення вимог містобудівного законодавства на виконання вимог припису від 09.10.2017 №7/1122, Державна архітектурно-будівельна інспекція України звернулася до суду з даним позовом про знесення самочинно збудованого об`єкту будівництва.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року у справі №1340/5005/18 заявлений позов задоволено. Зобов`язано ОСОБА_1 за власний рахунок здійснити знесення самовільно збудованого об`єкту будівництва двоповерхову господарську будівлю розміром бічних стін у плані 4,10 х 70 м за адресою: вул АДРЕСА_3 Б. АДРЕСА_2 .

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржили відповідачі, які із покликанням на порушення норм матеріального та процесуального права, просять скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування вимог апеляційної скарги покликаються на пропуск позивачем, встановленого частиною другою статті 122 КАС України тримісячного строку звернення до суду з даним позовом, оскільки з часу винесення припису про усунення порушень від 09.10.2017 №7/1122, термін на добровільне виконання якого вийшов 09.12.2017, до часу звернення до Львівського окружного адміністративного суду в жовтні 2018 року тримісячний термін минув. Вважають безпідставним поновлення судом першої інстанції Державній архітектурно-будівельній інспекції України строку звернення до суду з даним позовом. Також зазначають, що побудована ними господарська будівля побудована на власній приватизованій земельній ділянці, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, тому, за твердженням відповідачів, вона не створює небезпеку для оточуючих. В обґрунтування сказаного, зазначають, що весною 2017 року звернулися до Стрийського міськрайонного суду з позовом про виділ часток в натурі, що є у спільній частковій власності, та визнання права власності, де відповідачами є їхній сусід ОСОБА_5 та Стрийська міська рада. Подаючи цей позов до суду, ОСОБА_1 бажав узаконити самочинно збудовану ним господарську будівлю на своїй приватизованій земельній ділянці та припинити право спільної часткової власності на будинок між ним та відповідачами. Як запевняє відповідач, до того часу його сусід ОСОБА_5 жодного разу не скаржився на нього з приводу побудови даної господарської споруди, на будівництво якої сам надав згоду, яка була побудована ще у 2010 році.

Позивач у письмовому відзиві на апеляційну скаргу вважає рішення суду першої інстанції обґрунтованим, прийнятим з врахуванням всіх обставини справи та таким, що відповідає нормам матеріального та процесуального права. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_5 письмовому відзиві на апеляційну скаргу вважає рішення суду першої інстанції обґрунтованим, прийнятим з врахуванням всіх обставини справи та таким, що відповідає нормам матеріального та процесуального права. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, відповідно до наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 08.09.2015 №976 «Про удосконалення роботи із здійсненням заходів державного архітектурно-будівельного контролю», направлення для проведення позапланового заходу від 05.10.2017 №1122/17-пз, головним інспектором будівельного нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Бошком І.І. за участю начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю Виконавчого комітету Стрийської міської ради Пошивака Р.Я., у строк з 05.10.2017 по 09.10.2017 проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівне діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті «Будівництво господарської будівлі на АДРЕСА_4 .Б.Хмельницького АДРЕСА_2 .

За результатами проведеної перевірки складено: акт за результатами проведення позапланового заходу державного контролю щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання будівельних робіт від 09.10.2017 №7/1122; протокол про адміністративне правопорушення від 09.10.2017 №7/1122; припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандарт і правил від 09.10.2017 №7/1122.

В акті проведеної перевірки від 09.10.2017 №7/1122 зафіксовано, що ОСОБА_1 на земельній ділянці, яка перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_1 та членів його сім`ї ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку (від 27.05.2009, серія ЯЖ, №806599), у 2010 році (рік побудови встановлено з таблиці: характеристика будинку, господарських будівель та споруд паспорта та технічної інвентаризації, виготовленого Стрийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації станом 15.06.2015, інвентаризаційна справа №612/56, реєстровий № 69) здійснив будівництво двоповерхової господарської будівлі розміром бічних сторін у плані 4,10x6.70м. Будівельні роботи виконувалися без проектної документації та дозволу на виконання будівельних робіт. Не дотримано протипожежні та санітарні розриви між вказаною господарською будівлею та житловим будинком гр. ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 , який прийнятий в експлуатацію (декларація про готовність об`єкта до експлуатації від 19.10.2015 №ЛВ45) і внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.02.2016 №54035936), а саме: найменша відстань від найбільш виступної частини стіни об`єкта вказаної господарської будівлі - стіни другого поверху до стіни житлового будинку складає 1,05 м. Відповідно до таблиці 1 пункту 1* Додатку 3.1 «Протипожежні вимоги» ДБН 360-92** щонайменша допустима відстань від господарської будівлі до житлового будинку у цій ситуації повинна складати 10 м. Відповідно до таблиці 3.2а* пункту 3.25а* ДБН 360-92** найменша допустима відстань від господарської будівлі до житлового будинку повинна складати 15м. Не дотримано відстаней від найбільш виступних конструкцій стіни господарської будівлі до меж сусідніх земельних ділянок, зокрема відстань від стіни господарської будівлі до межі земельної ділянки гр. ОСОБА_5 складає 0.76-0.48 м., з протилежного боку стіна господарської будівлі збудована на межі земельної ділянки комунальної власності міста. Відповідно до абзацу 3 пункту 3.25* та пункту ДВІІ 360-92** для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок.

Приписом про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 09.10.2017 №7/1122 вимагалось привести об`єкт самочинного будівництва: будівництво господарської будівлі на АДРЕСА_2 відповідно до вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності протягом двох календарних місяців з дня отримання цього припису.

На підставі направлення для проведення позапланового заходу від 06.11.2017 №1244/17-пз з метою перевірки дотримання суб`єктом містобудування Гулаєм В ОСОБА_8 . вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил та виконання вимог припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 09.10.2017 №7/1122, головним інспектором будівельного нагляду

Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Бардином І.І. у строк з 18.12.2017 по 27.12.2017 проведено перевірку, за результатами якої складено акт від 27.12.2017 №711244.

За результатами проведеної перевірки встановлено, що вимоги припису Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції Львівській області від 09.10.2017 №7/1122 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, стосовно приведення об`єкта самочинного будівництва господарської будівлі на АДРЕСА_2 відповідно до вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, замовником будівництва ОСОБА_9 не виконано. Згідно з даними єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі скасування та анулювання зазначених документів, відсутня інформація щодо видачі документів дозвільного та декларативного характеру, які б надавали право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття об`єкта до експлуатації за вказаною адресою.

Головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції Львівській області Рудником І.С. 10.01.2018 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №5/7/18-ф/пз, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5185 грн. ОСОБА_1 штраф в сумі 5185,00 сплачено у повному розмірі в добровільному порядку.

Відтак, покликаючись на невиконання вимог, встановлених у приписі про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандарт і правил від 09.10.2017 №7/1122, керуючись частиною першою статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» Державна архітектурно-будівельна інспекція України звернулася до суду з позовом знесення самочинно збудованого об`єкту будівництва двоповерхову господарську будівлю розміром бічних стін у плані 4,10 х 70 м за адресою: вул АДРЕСА_3 Б. АДРЕСА_2 .

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 здійснювалось самочинне будівництво, без відповідних документів, що дають право на проведення будівельних робіт, заходи реагування позивача до відповідача щодо порушень при будівництві, а саме припис про усунення порушень відповідачем не виконаний, а тому позовні вимоги є обґрунтованими.

З цими висновками суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції не погоджується з таких мотивів.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статті 41 Закону України «Про регулюванні містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом. Плановою перевіркою вважається перевірка, що передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, який затверджується керівником такого органу. Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставою для проведення позапланової перевірки є, зокрема, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт. Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право також проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації.

Аналогічні повноваження органів державного архітектурно-будівельного контролю зазначені й у пункті 11 «Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553, відповідно до якого посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень та акти перевірок, і накладати штрафи у межах повноважень, передбачених законом; видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельним нормам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулюванні містобудівної діяльності».

Згідно з частиною першою статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після, зокрема, подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах будівництва, що належать до IV і V категорій складності, підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

За змістом статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

За рішенням суду самочинно збудований об`єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов`язаних із знесенням об`єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.

У разі неможливості виконання рішення суду особою, яка здійснила таке самочинне будівництво (смерть цієї особи, оголошення її померлою, визнання безвісно відсутньою, ліквідація чи визнання її банкрутом тощо), знесення самочинно збудованого об`єкта здійснюється за рішенням суду за рахунок коштів правонаступника або за рішенням органу місцевого самоврядування за рахунок коштів місцевого бюджету та в інших випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до частин четвертої, сьомої статті 376 Цивільного кодексу України якщо власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила самочинне будівництво, або за її рахунок.

У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливою або особа, яка здійснила будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила будівництво.

З аналізу вказаної норми слідує, що законодавцем чітко визначено випадки у яких відповідний орган державної влади має право на звернення до суду з певними позовними вимогами (позовом): 1) про зобов`язання особи, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову у разі наявності фактів: а) відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб;б) істотного порушення будівельних норм і правил); 2) про знесення за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво позивач у разі наявності факту: а) якщо проведення такої перебудови є неможливим; б) особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення. Отож, приведений перелік позовних вимог з якими позивач вправі звертатись до суду застосовується за наявності чітко визначених випадків та є взаємовиключними.

Як вбачається із змісту адміністративного позову, вимогою у даній справі є зобов`язання відповідача знести об`єкт самочинного будівництва.

Однак, колегія суддів зазначає, що відповідно до частини сьомої статті 376 Цивільного кодексу України для задоволення позову про зобов`язання знести самочинне будівництво необхідно встановити наявність таких фактів як: неможливість перебудови об`єкту або відмова особи, яка здійснила самочинне будівництво, від такої перебудови. Проте, у даній справі позивачем не надано доказів неможливості перебудови об`єкта або відмови особи, яка здійснила самочинне будівництво, від такої перебудови.

Крім того, у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил знесенню самочинного будівництва передує прийняття судом рішення про зобов`язання особи, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Проте, рішення суду щодо проведення перебудови відсутнє.

Колегія суддів звертає увагу на те, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою, яка передбачена законом, і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 17 липня 2018 року у справі №820/3183/16, від 06 березня 2019 року у справі №814/2645/15, від 06 березня 2019 року у справі №810/5680/15, які в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України та частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховуються апеляційним судом під час вирішення наведеного спору.

Отже, застосування до відповідача зобов`язання щодо знесення самочинно збудованого об`єкта є передчасним та не співмірним заходом, оскільки позивачем не використано всі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позову про знесення самочинного будівництва, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що усунення порушень містобудівного законодавства можливо виключно шляхом знесення об`єктів самочинного будівництва або доказів неможливості реконструювати його відповідним чином, тому вимоги про знесення є передчасними.

Крім того, підставою для відмови у задоволенні позовних вимог є також та обставина, що положеннями частини першої статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено перелік юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у органу державного архітектурного-будівельного контролю повноваження на пред`явлення позову про знесення самочинного збудованого об`єкта та компенсації витрат, пов`язаних з таким знесенням.

Зокрема, колегія суддів зазначає, що пред`явленню органом державного архітектурно-будівельного контролю позову передують такі дії: 1) виявлення факту самочинного будівництва об`єкта; 2) визнання такого об`єкта як такого, що його перебудова з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб є неможливою; 3) внесення припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; 4) встановлення факту невиконання припису протягом встановлено строку.

Колегія суддів, аналізуючи зміст акту позапланової перевірки та припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, дійшла висновку, що він не містить даних щодо визнання такого об`єкта як такого, що його перебудова з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб є неможливою.

Така ж позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 22.08.2018 у справі №807/62/16.

Також, необхідно зауважити, що у спірних правовідносинах інтерес фізичної особи - громадянина на використання належної на праві приватної власності земельної ділянки та розміщеної на ній господарської будівлі не виключається з-під охорони за статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року та статті 1 Протоколу Першого до Конвенції. Такий інтерес особи у даному випадку (збереження об`єкту будівництва) є конкретним, чітко сформульованим і має з достатньою визначеністю окреслені у часі параметри. Заявлена ж позивачем вимога спрямована на припинення фізичного існування речі матеріального світу господарської будівлі, тобто на знищення будівлі, як такої. За умови недоведеності Державною архітектурно-будівельною інспекцією України виникнення реальної загрози від об`єкту будівництва правам та інтересам інших осіб, Державі або суспільству у цілому заявлена вимога не забезпечує дотримання згаданого вище балансу. Доказів порушення зведеною господарською будівлею суспільних інтересів або прав інших осіб, Державі або суспільству матеріали справи не містять.

З урахуванням наведеного, на думку колегії суддів, не правильним є висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позову.

Поряд з цим, колегією суддів не приймаються доводи скаржників щодо пропуску позивачем, встановленого частиною другої статті 122 КАС України тримісячного строку звернення до суду з даним позовом, з огляду на наступне. З матеріалів справи встановлено та сторонами не заперечується, що Державна архітектурно-будівельна інспекція України 30.03.2018 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи ОСОБА_5 , Стрийська міська рада про знесення самовільно збудованого об`єкту в межах строку звернення до суду в порядку цивільного судочинства. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 квітня 2018 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі. Проте, ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 04 жовтня 2018 року провадження у цивільній справі за позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України до ОСОБА_10 , треті особи ОСОБА_5 , Стрийська міська рада про знесення самовільно збудованого об`єкту закрито, оскільки справа не підлягала розгляду в порядку цивільного судочинства. 26.10.2018 Державна архітектурно-будівельна інспекція України звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Стрийська міська рада Львівської області, ОСОБА_5 про зобов`язання здійснити знесення самовільно збудованого об`єкту будівництва в порядку адміністративного судочинства. Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що запровадження державою певних процедур та зміна судової практики їх реалізації є поважною причиною порушення суб`єктом владних повноважень встановлених строків звернення до суду, з огляду на що такі повинні бути поновлені.

Згідно із частиною першою статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Суд першої інстанції за результатами розгляду справи прийняв рішення, врахувавши лише позицію позивача, без проведення належного глибинного дослідження всіх необхідних доказів, застосувавши спрощений поверхневий підхід до встановлення фактів. Враховуючи викладене, оцінивши зібрані докази у сукупності, судова колегія приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги відповідачів є підставними і обґрунтованими та спростовують висновки суду першої інстанції. Таким чином, судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, відтак оскаржуване рішення суду відповідно до вимог статті 317 КАС України підлягає скасуванню з одночасним прийняттям постанови про відмову в задоволенні позову з наведених вище підстав.

Керуючись ч.3 ст.243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову Державної архітектурно-будівельної інспекції України відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді О. О. Большакова
О. Б. Заверуха
Повне судове рішення складено 05 вересня 2019 року.