Справа № 280/1262/19
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

21 серпня 2019 року Справа № 280/1262/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Стрельнікової Н.В.

за участю секретаря Фесик А.В.

представника позивача: Кузнєцов І.С.

представник відповідача: Прокоф`єв С.А., Козиряцька Н.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю МІК ТРЕЙДОПТ

до Запорізької митниці ДФС

про скасування рішення та картки відмови, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Запорізького окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю МІК ТРЕЙДОПТ (надалі позивач) до Запорізької митниці ДФС (надалі відповідач), в якому позивач просить суд :

- скасувати Рішення Запорізької митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA112000/2019/000015/2 від 07.03.2019 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA112080/2019/00275 від 07.03.2019.

Ухвалою судді від 01.04.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено перше судове засідання на 26.04.2019 року.

Ухвалою суду від 26.04.2019 року відкладено розгляд адміністративної справи на 29.05.2019.

29.05.2019 року суддя Запорізького окружного адміністративного суду Стрельнікова Н.В. була відсутня на роботі відповідно до наказу від 27.05.2019 №28 «Про відрядження».

03.06.2019 року ухвалою суду зупинено провадження у справі та призначено наступне судове засідання до 21.08.2019.

21.08.2019 ухвалою суду поновлено провадження у справі.

У судовому засіданні 21.08.2019, на підставі ст. 243 КАС України, судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Відповідно до ст. 229 КАС України, у судовому засіданні здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: звукозаписуючого пристрою "Акорд".

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позові. Зокрема зазначив, що відповідно до контракту від 18.12.2018 №2 позивач придбав рукав пожежний та вентиль чавунний. Із переліченого товару спір стосується тільки визначення митної вартості вентиля чавунного кутового 65 мм. у кількості 1500 штук, вартість 2,88 доларів США за штуку, на загальну суму 4320,00 доларів США. З метою митного оформлення вказаного товару подано до Запорізької митниці ДФС митну декларацію та документи, передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України (далі - МК України), із заявленою митною вартістю за ціною договору 4514,9655 доларів США, з яких загальна сума товару 4320,00 доларів США, вартість доставки товару 194,9655 доларів США. Позивач вважає, що подані документи містили усі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена. Проте, відповідачем винесено рішення про коригування митної вартості за №UA112000/2019/000015/2, згідно якого митну вартість товару було визначено згідно до ч.2 ст. 64 МК України за резервним методом на рівні 13660,22 доларів США. В картці відмови зазначено, що у митному оформленні товару відмовлено з підстав передбачених статтями 54, 55 МК України, та запропоновано подати нову митну декларацію, заповнену з урахуванням Рішення із відповідним коригуванням митної вартості, перерахованої відповідачем за офіційним курсом НБУ на день подання митної декларації. Однак, на думку позивача такі доводи не відповідають дійсності. Позивач був вимушений надати відповідачу нову митну декларацію №UA112080/2019/005679, згідної якої позивач був вимушений застосувати крім основного методу визначення митної вартості також резервний метод. Вказане рішення позивач вважає протиправним, стверджує, що подані позивачем документи - прайс-лист виробника, калькуляція є додатковими документами, які належним чином підтверджують митну вартість товару, проте були безпідставно відхилені відповідачем. Представник позивача просив в судовому засіданні задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, 18.04.2019 надав суду відзив (вх. №15547) у якому вказує, що рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та такими, що відповідає чинному законодавству, а в графі 33 Рішення про коригування митної вартості від 07.03.2019 митницею досить повно та обґрунтовано зазначено обставини прийняття рішення, джерела інформації, що використовувались для визначення митної вартості товарів. Таким чином, після проведення процедури консультацій між органом доходів і зборів та декларантом згідно вимог ч. 4 ст. 57 МК України, послідовно застосовуючи методи визначення митної вартості, правомірно прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості, просить у задоволені позову відмовити у повному обсязі.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що 18.12.2018 року між TOB «МІК ТРЕЙДОПТ» (Покупець) та «QUANZHOU SANXING FIRE-FIGHTING EQUIPMENT CO.,LTD» (Продавець) укладено контракт №2, згідно якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця Товар, а Покупець прийняти товар і оплатити його на умовах даного контракту

Відповідно до специфікації №10 від 18.12.2018 року Продавець поставив Покупцю наступний товар:

1) рукав пожежний JFH-001A 4 BAR 51 мм.х 20м. у кількості 3700 штук, вартістю 4.66 доларів США за штуку, на загальну суму 17242.00 доларів США;

2) рукав пожежний JFH-001A 4 BAR 66 мм.х 20м. у кількості 2500 штук, вартістю 4.71 доларів США за штуку, на загальну суму 11775.00 доларів США;

3) вентиль чавунний кутовий 65мм. у кількості 1500 штук, вартістю 2.88 доларів США за штуку, на загальну суму 4320.00 доларів США.

11.12.2018 року між приватним підприємством «АГАТ-Т» та TOB «МІК ТРЕЙДОПТ» укладено договір доручення №117/18, на надання брокерських послуг та декларування товарів із ПП «Агат-Т».

З метою митного оформлення придбаного Товару 28.02.2019 року подано до Запорізької митниці ДФС митну декларацію по формі МД-2 №UA112080/2019/007824, відповідно до якої заявлена митна вартість Товару 4514,9655 доларів США (графа 42 декларації), яка складається із: загальної суми Товару 4320.00 доларів США; вартості доставки Товару 194,9655 доларів США.

При перевірці правильності визначення митної вартості товару, згідно вимог ст. 53 Митного кодексу України, орган доходів і зборі дійшов висновку, що надані до митного оформлення товару документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а саме витрати на страхування імпортованих товарів.

Разом з цим при перевірці митний орган дійшов висновку, що документи містять розбіжності:

- пунктом 3.1. договору передбачено, що продавець повинен здійснити відвантаження товару покупцю протягом 10 днів з дати отримання передоплати на рахунок продавця. Відповідно до платіжного доручення в іноземній валюті №6 передоплата здійснена 20.12.2018. При цьому, відвантаження, згідно з коносаментом № COSU, здійснено 21.01.2019, що свідчить про розбіжності щодо умов контракту;

- в страховому полісі від 22.01.2019 № в графі «Insured» зазначено «MIK ОСОБА_1 ». При цьому, згідно з умовами Incoterms CIF продавець здійснює морське страхування. Продавець QUANZHOU SANXING FIRE FIGHTING EQUIPMENT CO., LTD.;

- в специфікації №10 від 18.12.2018 зазначено в якості продавця QUANZHOU SANXING FIRE FIGHTING EQUIPMENT CO., LTD. При цьому, згідно контракту від 18.12.2018 №2, продавець - QUANZHOU SANXING FIRE FIGHTING EQUIPMENT CO., LTD.;

- в копії митної декларації країни відправлення від 18.01.2019 №80043595 та коносаменті від 21.01.2019 № COSU зазначено в якості покупця «MIK TADEOPT». При цьому, згідно з контрактом покупцем виступає «MIK TRADEOPT»;

- в копії митної декларації країни відправлення від 18.01.2019 №80043595 зазначено номер коносамента № COSU, який, при цьому, виданий пізніше - 21.01.2019.

Митний орган повідомив декларанта про необхідність протягом 10 календарних днів надати згідно ч. 3 ст. 53 МК України наступні документи для підтвердження митної вартості:

1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, прейскуранти (прас листи) виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізовані експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Також, додатково надано : 1) прас-лист №150 від 04.03.2019; 2) калькуляція виробника №1141 від 04.03.2019; 3) експертний висновок Київської ТПП №Ц-227 від 07.03.2019, повідомлення, що інші документи протягом 10 днів надаватись не будуть.

07.03.2019 року рішенням Запорізької митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA112000/2019/000015/2 декларанту було відмовлено у визнанні заявленої ним митної вартості вищезазначеного товару за основним методом (а.с.46-47).

Крім того, митниця прийняла картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 07.03.2019 року №UA112080/2019/00275 (а.с.48-49).

Вважаючи прийняті відповідачем рішення протиправними позивач звернувся до суду із даним позовом про їх скасування.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Спірні правовідносини між позивачем та відповідачем з питання митного оформлення товарів, які переміщуються через митний кордон України, регламентуються Митним кодексом України від 13 березня 2012 року №4495-VI (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості товару, а саме вентиля чавунного кутового 65мм. у кількості 1500 штук, вартістю 2.88 доларів США за штуку, на загальну суму 4320.00 доларів США та надання відповідачу необхідних документів для підтвердження заявленої митної вартості товару.

При цьому, позиція відповідача полягає у тому, що подані до митного контролю та оформлення документи не містили усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та містять розбіжності, тому митну вартість товару використано наявну в митниці інформацію щодо раніше визнаних/визначених митних платежів з розрахунку: для товару №2 3,71 дол. США/кг (джерело цінової інформації МД від 14.02.2019 №UA112080/2019/005679).

Статтею 49 МК України від 13.03.2012 року №4495-VI (з наступними змінами та доповненнями) визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частинами 1 - 3 статті 52 цього ж Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення органу доходів і зборів щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність органу доходів і зборів щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від органу доходів і зборів інформацію щодо підстав, з яких орган доходів і зборів вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Як передбачено частиною 2 статті 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частинами 1 - 3 статті 54 вказаного Кодексу визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1, 2, 5, 6 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду. Декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

Згідно з частинами 1 - 2 статті 57 вказаного Кодексу передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

За приписами частин 1, 2 статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Системний аналіз вказаних положень МК України дає підстави дійти таких висновків.

На виконання такого принципу державної митної справи, як принцип додержання прав та охоронюваних законом інтересів осіб, орган доходів і зборів повинен обґрунтувати причини витребування додаткових документів у разі, якщо документи, які підтверджують митну вартість товарів, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Суперечності у відомостях щодо умов оплати товару в документах, доданих до вантажної митної декларації на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою для витребування органом доходів і зборів додаткових документів у декларанта. Тягар доведення неправильності заявленої митної вартості лежить на органі доходів і зборів. У рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу. При обґрунтуванні неможливості застосування певних другорядних методів орган доходів і зборів повинен конкретизувати підстави незастосування цих методів. Орган доходів і зборів зобов`язаний навести у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.

На думку суду, виходячи із встановлених обставин справи та досліджених під час судового розгляду доказів, відповідач безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості вказаного вище товару, виходячи з такого.

Однак, суд не погоджується з тим, що надані декларантом документи містять розбіжності та на підставі яких неможливо встановити складові митної вартості товару.

Так відповідач запропонував на підтвердження митної вартості надати: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, прейскуранти (прас листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізовані експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Надані позивачем та його декларантом документи дають можливість чітко визначити і підтвердити митну вартість товару. Але у рішенні відповідач наводить власні міркування стосовно сумнівів щодо визначення належної митної вартості товару з огляду на наступне.

1) Відповідач вказує у рішенні, що підтверджуючі митну вартість документи не містять відомостей про вартість страхування. Однак слід зазначити, що у страховому полісі РСВ00010775 є певна сума 30568.25 доларів США, яка складає вартість всього товару за Контрактом 27789.32 доларів США + 10% від його вартості. Відтак, страховий поліс РСВ00010775 є документом, який містить відомості про вартість страхування. Крім того, відомості про вартість страхування містить Специфікація.

2) Щодо тверджень відповідача у рішенні про те, що прайс-лист №150 від 04.03.2019р. складено пізніше, ніж Специфікацію № 1 від 18.12.2018 до контракту від 18.12.2018 №2. Суд вважає, що такі твердження є необґрунтованими, адже в даному випадку прайс-лист складено на момент його запитування та містить у собі актуальну вартість Товару як станом на дату укладення контракту так і на дату складання прас-листу.

3) Відповідач вказує, що наданий лист калькуляції вартості штуки товару №1141 від 04.03.2019 не містить у своєму змісті слова «калькуляція». Але, лист №1141 від 04.03.2019 у своєму змісті має розрахунки вартості штуки товару, тобто його зміст підтверджує той факт, що даний лист і є «калькуляція».

Частиною 3 статті 53 МК України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частина шоста статті 54 МК України передбачає, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Суд вважає, що в адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення орган доходів і зборів повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення (у цьому випадку рішення про відмову у митному оформленні товару); відповідно рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах. У свою чергу декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено органом доходів і зборів.

Частиною 7 ст.54 МК України встановлено, що у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Проаналізувавши вищенаведені норми митного законодавства, суд дійшов висновку, що тягар доведення неправильності заявленої митної вартості лежить на митному органі.

Враховуючи надані позивачем документи для підтвердження митної вартості товару, суд вважає їх достатніми, такими, які містять необхідні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, при цьому такі документи не містять розбіжностей, вказаних відповідачем, а тому суд вважає, що митним органом не доведено факту невірного визначення митної вартості задекларованого позивачем товару.

Отже, на думку суду, подані позивачем до митного оформлення документи є достатніми для підтвердження заявленої за ціною договору митної вартості товару, а відповідач належними та допустимими доказами не довів неправильність заявленої митної вартості.

На переконання суду, посилання митного органу що використана наявна в митниці інформація щодо раніше визнаних/визначених митних платежів з розрахунку: для товару №2 3,71 дол.США/кг. (джерело цінової інформації МД від 14.02.2019 № UA112080/2019/005679) не може бути покладена в основу прийняття рішення про коригування митної вартості товару, оскільки рішення митного органу не може ґрунтуватись на припущеннях.

При розгляді справи суд дійшов висновку, що при прийнятті оскаржуваних рішень відповідач діяв необґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішення, та поза межами повноважень.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідачем не доведено правомірність прийнятих рішень.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю МІК ТРЕЙДОПТ.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Запорізької митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA112000/2019/000015/2 від 07 березня 2019 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску товарів, чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA112080/2019/00275 від 07 березня 2019.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької митниці ДФС (69041, м.Запоріжжя, вул. Сергія Синенка, 12, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю МІК ТРЕЙДОПТ (69006, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, б. 4, ) судові витрати у розмірі 3842 грн. 00 коп. (три тисячі вісімсот сорок дві гривні).

Рішення суду набирає законної сили у порядок та строки передбачені ст.255 КАС України та може бути оскаржене у порядку та строки, передбачені ст.ст293, 295, 296 та 297 КАС України.

Рішення у повному обсязі виготовлено 02.09.2019 року.

Суддя Н.В.Стрельнікова