Справа № 448/772/19
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції : Кічака Ю.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 рокуЛьвів№ 857/8790/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Запотічного І.І., Затолочного В.С.

за участю секретаря судового засідання: Бедрій Х.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу громадянина Сирійської ОСОБА_1 на рішення Мостиського районного суду Львівської області від 29 травня 2019 року у справі № 448/772/19 за адміністративним позовом Мостиського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Сирійської Арабської Ресубліки ОСОБА_2 про затримання іноземця до вирішення питання про визнання його біженцем або особою що потребує додаткового захисту в Україні,

ВСТАНОВИВ :

29.05.2019р. позивач Мостиський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся в суд з позовом до громадянина Сирійської ОСОБА_1 про затримання іноземця до вирішення питання про визнання його біженцем або особою що потребує додаткового захисту в Україні з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк визначений ст.298 КАС України.

Рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 29.08.2019р. позов задоволено. Суд затримав громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_2 , уродженця та жителя Сирійської Арабської Республіки, до вирішення питання про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні на строк, визначений ч.11 ст.289 КАС України, достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання, а саме з 23.15 год. 26.05.2019р.

Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт громадянин Сирійської ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, рішення Мостиського районного суду Львівської області від 29.08.2019р. скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в позові.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ст.313 КАС України.

Згідно ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Як видно з матеріалів справи, 26.05.2019р. в 23 год. 15 хв. на напрямку 561 прикордонного знаку, на околиці населеного пункту Свидниця, на відстані близько 400 метрів від лінії державного кордону, працівниками прикордонної служби виявлено та затримано громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_2 , який намагався незаконно перетнути державний кордон України з Республікою Польща поза пунктом пропуску.

Своїми діями громадянин Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_2 , вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

З огляду на вказане, за фактом вчинення правопорушення громадянином Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_2 , Мостиським прикордонним загоном підготовлено матеріали в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.204-1 КУпАП та скеровано для подальшого розгляду до Яворівського районного суду Львівської області.

Зокрема, за результатом проведення фільтраційних заходів працівниками прикордонної служби встановлено, що громадян Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_2 , прибув в Україну в 2009 році через аеропорт міжнародного сполучення «Бориспіль», рейсом сполученням Дамаск-Київ, для подальшого навчання в Східноєвропейському Національному університеті ім. Володимира Даля, який закінчив в 2014 році.

Під час проживання в Україні у громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_2 , фактично виникли сімейні відносини, оскільки останній проживає в цивільному шлюбі з громадянкою України ОСОБА_3 та на вихованні перебуває спільна дитина, а саме донька ОСОБА_4 .

Разом з тим, у громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_2 , відсутні законні підстави для перебування на території України, оскільки, йому надано право перебувати в Україні лише на час навчання в вищому навчальному закладі, який він закінчив.

28.05.2019р. громадянин Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_2 , під час перебування в ПТТ Мостиського прикордонного загону звернувся із заявою про надання, йому статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Із змісту п.12 ч.1 ст. 245 КАС України видно, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про затримання іноземця або особи без громадянства до вирішення питання про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

ч.1 ст.289 КАС України передбачено, що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;

2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;

4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Зокрема, ч.2 цієї статті встановлено, що заходи, визначені цією статтею, також застосовуються адміністративним судом, визначеним частиною першою цієї статті, за позовом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів чи підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України до іноземців та осіб без громадянства, які до прийняття рішення за заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вчинили порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, до завершення процедури розгляду цієї заяви.

Аналіз вказаних законодавчих положень, дає підстави дійти висновку, що підставою для прийняття рішення про затримання особи з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні є вчинення особою порушення законодавства України з прикордонних питань та про правовий статус іноземців до завершення процедури вирішення заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткової допомоги, у зв`язку з поданням якої у посадових осіб Державної прикордонної служби України виникає право на звернення до суду із позовом про затримання іноземця та особи без громадянства до вирішення питання про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Згідно з ч. 2 ст. 14 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в разі незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України затримуються та в разі, якщо порушення ними законодавства України не передбачає кримінальної відповідальності, повертаються до країни попереднього перебування у встановленому порядку.

ч.ч. 1,3 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилитимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора розміщує іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першої цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України. Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

З огляду на вказане, враховуюче те, що громадянин Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_2 вчинив порушення законодавства України з прикордонних питань та про правовий статус іноземців, у позивача виникли правові підстави для затримання останнього та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, до завершення процедури вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Колегія суддів не бере до уваги доводи апелянта, про те що на момент затримання громадянин Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_2 не перебував у процедурі визнання біженцем, а тому такі дії прикордонних органів є протиправними, оскільки відповідач затриманий у зв`язку із вчиненням порушення законодавства України з прикордонних питань та про правовий статус іноземців.

При цьому, у громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_2 , відсутні законні підстави для перебування на території України, оскільки йому надано право перебувати в Україні лише на час навчання в вищому навчальному закладі, який він закінчив у 2014 році.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки позивач як суб`єкт владних повноважень діяв у спосіб передбачений законами та Конституцією України.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст. 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу громадянина Сирійської ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Мостиського районного суду Львівської області від 29 травня 2019 року у справі № 448/772/19 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Суддя Н.В. Бруновська

Суддя І.І. Запотічний

Суддя В.С. Затолочний

Постанова складена в повному обсязі 06.09.2019р.