Справа № 420/4989/19
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2019-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4989/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Харченко Ю.В. розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЙЛ ГАРАНТ" до Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправною та скасування Постанови від 01.08.2019р. ВП №59688915 щодо відкриття виконавчого провадження,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОЙЛ ГАРАНТ" звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд визнати протиправною та скасувати Постанову Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 01.08.2019р. ВП №59688915 щодо відкриття виконавчого провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що спірна Постанова від 01.08.2019р. ВП №59688915 про відкриття виконавчого провадження Другим Суворовським відділом державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЙЛ ГАРАНТ", в порушення положень ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», надіслано простим поштовим відправленням. Також, позивач зазначає, що Головним управлінням Держпраці в Одеській області пропущено встановлений законом строк на пред`явлення виконавчого документа до виконання. Крім того, виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідачем - Другим Суворовським відділом державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області відзив на позовну заяву не надано, незважаючи на те, що Ухвалу суду від 27.08.2019р. отримано своєчасно, про що свідчить наявний у матеріалах справи звіт про надіслання тексту повісток з викликом до суду, на їх електронну адресу суб`єкта владних повноважень.

Частиною 6 статті 162 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи, не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, а також те, що від повноважного представника позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЙЛ ГАРАНТ" до суду надійшла заява (від 04.09.2019р. вхід.№31620/19) про розгляд справи без його участі, а представник відповідача - Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, зважаючи на відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, розгляд даної адміністративної справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до ч.9 ст.205 КАС України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, 01.08.2019р. головним державним виконавцем Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Теличко Н.Б., з урахуванням приписів ст.ст.3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №59688915.

Не погодившись із винесеною головним державним виконавцем Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Теличко Н.Б. Постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №59688915 від 01.08.2019р., позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ОЙЛ ГАРАНТ" звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з даною позовною заявою.

Так, на думку суду, оскаржувану позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "ОЙЛ ГАРАНТ" Постанову Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про відкриття виконавчого провадження ВП №59688915 від 01.08.2019р., державним виконавцем винесено неправомірно, безпідставно, та у порушення положень чинного законодавства України, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зокрема, як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, 01.11.2018р. Головним управлінням Держпраці в Одеській області винесено Постанову №ОД947/147/АВ/ПТ/ІП/ФС про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами, якою на Товариство з обмеженою відповідальністю "ОЙЛ ГАРАНТ" накладено штраф у розмірі 3723грн.

Судом з`ясовано, що Постанову Головного управління Держпраці в Одеській області №ОД947/147/АВ/ПТ/ІП/ФС від 01.11.2018р. про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами отримано директором ТОВ "ОЙЛ ГАРАНТ" ОСОБА_1 . 01.11.2018р., про що свідчить відповідна відмітка на вказаному рішенні суб`єкта владних повноважень.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: 1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; 1-1) судові накази; 2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; 3) виконавчих написів нотаріусів; 4) посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; 5) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди; 6) постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 7) рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами; 8) рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України; 9) рішень (постанов) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання. У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти. Виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов`язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов`язаний мати таку печатку.

Частинами 1, 2 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Отже, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що виконавчі документи, за якими стягувачем є державний орган, можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців, а строки встановлюються з наступного дня після набрання законної сили рішення.

Судом з`ясовано, що в Постанові Головного управління Держпраці в Одеській області №ОД947/147/АВ/ПТ/ІП/ФС від 01.11.2018р. про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами зазначено, що Постанова про накладення штрафу може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення або з дня залишення скарги або протесту на постанову без задоволення.

Водночас, судом встановлено, що Постанову Головного управління Держпраці в Одеській області №ОД947/147/АВ/ПТ/ІП/ФС від 01.11.2018р. до примусового виконання пред`явлено 31.07.2019р., що підтверджується наявною у матеріалах справи Інформацією про виконавче провадження від 30.08.2019р.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, судом з`ясовано, що Постанову №ОД947/147/АВ/ПТ/ІП/ФС від 01.11.2018р. Головним управлінням Держпраці в Одеській області пред`явлено до примусового виконання поза межами строків, визначених статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.

Натомість, судом встановлено, що спірну Постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №59688915 від 01.08.2019р. Другим Суворовським відділом державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЙЛ ГАРАНТ" надіслано з порушенням встановленого статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження» порядку.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржувану Постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №59688915 від 01.08.2019р. головним державним виконавцем Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Теличко Н.Б. винесено неправомірно, передчасно, з грубими порушеннями вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10.02.2010р. у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються, а в рішенні від 27.09.2010р. по справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» - що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Як зазначено в п.4.1 Рішення Конституційного суду України від 02.11.2004 р. N 15-рп/2004, суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях визначив окремі ознаки принципу верховенства права у розбудові національних систем правосуддя та здійсненні судочинства, яких мають дотримуватись держави - члени Ради Європи, що підписали Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» (пункт 40 мотивувальної частини рішення від 3 квітня 2008року), право на справедливий судовий розгляд, яке гарантовано п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

У справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 Конвенції не зобов`язує держав - учасників Конвенції створювати апеляційні чи касаційні суди. Однак там, де такі суди існують, необхідно дотримуватись гарантій, визначених у статті 6» (пункт 22 мотивувальної частини рішення від 20 липня 2006 року).

Отже, з урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку щодо наявності законодавчо передбачених підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЙЛ ГАРАНТ" про визнання протиправною та скасування Постанови Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 01.08.2019р. ВП №59688915 щодо відкриття виконавчого провадження.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЙЛ ГАРАНТ" правомірні, документально підтверджені, та обґрунтовані, базуються на положеннях чинного законодавства, отже підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.72-77, 139, ч.9 ст.205, ст.ст.241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЙЛ ГАРАНТ" до Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправною та скасування Постанови від 01.08.2019р. ВП №59688915 щодо відкриття виконавчого провадження, задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати Постанову Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 01.08.2019р. ВП №59688915 щодо відкриття виконавчого провадження.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області (65102, м.Одеса, вул.1-а Сортувальна,36-Г, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЙЛ ГАРАНТ" (65003, м.Одеса, вул.Чорноморського козацтва,72 ) судові витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 1921(одна тисяча дев`ятсот двадцять одна)грн. 00коп.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст.293,295КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя Харченко Ю.В.

.