Справа № 640/5265/19
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2019-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/5265/19 Суддя (судді) першої інстанції: Костенко Д.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Ключковича В.Ю.,

Лічевецького І.О.,

при секретарі судового засідання Гужві К.М.

за участю представників учасників судового процесу:

від позивача (апелянта): Гайдамаченко В.Г. ,

від відповідача: Тетерятник О.В.,

від третіх осіб: не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Підвисоцького 14" на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 липня 2019 р. у справі за адміністративним позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Підвисоцького 14" до Київської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Печерська районна у місті Києві державна адміністрація, Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва про визнання протиправним та скасування рішення в частині, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Підвисоцького 14" з позовом до Київської міської ради, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Київміськради від 02.12.2010 № 284/5096 в частині (п. 470) включення до Переліку об`єктів комунальної власності міста Київ житлового будинку заг. площею 1709 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Підвисоцького, 14 .

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22 січня 2019 року було задоволено клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, оскільки дану справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Приймаючи рішення про закриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивач є юридичною особою, а справа стосується вирішення спору щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. При цьому, Окружний адміністративний суд зазначив, що спір щодо реалізації цих прав та про їх захист, а також правовідносини, що є похідними від такого спору, являються приватно-правовими, а не публічними, а тому такий спір не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства. Такий спір повинен вирішуватись відповідним господарським судом.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням та вважаючи, що судом першої інстанції було допущено порушення норм чинного законодавства України, а також неповно з`ясовано обставини справи, які мають значення для правильного вирішення питання щодо підсудності даного спору, позивач звернувся до суду із даною апеляційною скаргою, відповідно до змісту якої просить суд скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 липня 2019 у даній справі та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що посилання суду на рішення Великої Палати Верховного Суду є безпідставним, оскільки у зазначених в оскаржуваній ухвалі судом першої інстанції справах вирішувались зовсім інші правовідносини. Разом з цим, апелянт акцентує увагу суду, що рішення КМР оскаржуються саме до адміністративного суду, про що останнім самостійно вказується на своєму офіційному веб-сайті.

На переконання апелянта, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що даний спір є приватно-правовим, оскільки відповідно приписів Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду № 8 від 20 травня 2013 року спори, в яких урегульовані нормативно визначеною процедурою управлінські дії суб`єкта владних повноважень, пов`язані з реалізацією житлових прав фізичних осіб (щодо обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, нагляду і контролю за забезпеченням реалізації права громадян України на житло, додержання правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків тощо), є публічно-правовими і розглядаються за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на зазначене, позивач вважає, що даний спір є публічно-правовим та має вирішуватись саме у порядку адміністративного судочинства.

Відзивів на апеляційну скаргу до суду не надходило.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та просив суд її задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги позивача з огляду на необґрунтованість та безпідставність викладених у ній доводів. Просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Треті особи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду справи явку уповноважених представників до суду не забезпечили та про причини їх неявки суду не повідомили.

За наведених обставин та керуючись приписами ч. 2 ст. 313 КАС України КАС України колегія суддів вирішила за можливе розглянути справу за даною явкою.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Приписами ст. 5 КАС України гарантовано, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з визначеннями, що міститься у п. 1, 2, 7 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

У свою чергу, публічно-правовий спір - спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте, сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Водночас, судова колегія зауважує, що під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Як було встановлено судом першої інстанції та вбачається зі змісту позовної заяви, предметом даного спору є оскарження рішення суб`єкта владних повноважень в частині (п. 470) включення до Переліку об`єктів комунальної власності міста Київ житлового будинку заг. площею 1709 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Підвисоцького, 14 з метою захисту порушених прав співвласників цього будинку на володіння, користування і розпорядження допоміжними приміщеннями, що належать їм на праві спільної сумісної власності.

Водночас, на підставі наявних у матеріалах справи доказів, а саме даних витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що станом на 21.11.2018 право власності на спірне нерухоме майно перебуває у комунальній власності Київської міської ради на підставі оскаржуваного рішення від 02.12.2010 № 284/5096.

Отже, вказані обставини свідчать про те, що між сторонами у справі фактично існує спір про право власності на об`єкти нерухомого майна, а саме нежитлові приміщення житлового будинку заг. площею 1709 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Підвисоцького, 14 .

У свою чергу, колегія суддів зауважує, що до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 914/2006/17.

Водночас, з огляду на вищевикладене, колегією суддів встановлено, що спір у даній справі не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач, здійснюючі владні управлінські функції та приймаючи оскаржуване рішення не мав публічно-правових відносин саме з позивачем.

З урахуванням наведеного, колегія суддів зазначає, що пред`явлений позов жодним чином не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єкта владних повноважень - Київської міської ради.

У свою чергу, колегія суддів звертає увагу, що приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

У даному випадку, суд апеляційної інстанції вважає, що звертаючись до суду з даним позовом позивач фактично оспорює право власності на об`єкти нерухомого майна та намагається захистити свої майнові права та інтереси.

Разом з цим, колегія суддів також враховує правову позицію пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 3 викладену у пункті 21 вказаної постанови, де судом було зазначено, що спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб`єктом владних повноважень) як суб`єктом публічного права та суб`єктом приватного права - фізичною (юридичною) особою, в якому управлінські дії суб`єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав (права власності), не є публічно-правовим, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб`єкт публічного права.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в т.ч. землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Таким чином, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що даний спір має приватноправовий характер та з урахуванням суб`єктного складу сторін спору і тих осіб, на чиї інтереси впливає таке рішення має вирішуватися за правилами господарського судочинства, оскільки на даний час є невирішеним спір про право власності та інших речових прав на нерухоме майно між юридичною особою та органом місцевого самоврядування.

З огляду на зазначене, колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку про те, що даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвала Окружного адміністративного суду м. Києва про закриття провадження у даній справі є законною та обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Керуючись статтями ст.ст. 311-313, 315-316, 321-322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Підвисоцького 14" залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 липня 2019 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді В.Ю. Ключкович

І.О. Лічевецький

Повний текст постанови виготовлено та підписано 06 вересня 2019 року