Справа № 160/7201/19
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2019-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

06 вересня 2019 року Справа № 160/7201/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Жукової Є.О.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.07.2019р. у справі № 160/7201/19 провадження у справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому проваджені.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним.
Позивачем в обґрунтування позовних вимог зазначено, що він, звернувся із заявою до відповідача 10.12.2018 для призначення пенсії за віком. Згодом після призначення пенсії Позивачу стало відомо, що Відповідачем не враховано страховий стаж за періоди роботи з 03.09.1986 року по 20.06.1992 року, у зв`язку з неналежним оформленням записів трудової книжки (не зазначено перейменування «Житлове ремонтно експлуатаційне підприємство» у «Виробниче житлове - ремонтне експлуатаційне підприємство».
Вважаючи зазначену обставину порушенням своїх прав, позивач звернувся до суду з відповідною позовною заявою.
Відповідач надав відзив на позовну заяву від 27.08.2019 р., відповідно до якого останній просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі та зазначив, що періоди роботи з 03.09.1986 року по 20.06.1992 року не зараховані до страхового стажу у зв`язку з неналежним оформленням трудової книжки, а саме: в трудової книжці не вказано перейменування підприємства з «Житлове ремонтно експлуатаційне підприємство» на «Виробниче житлове - ремонтне експлуатаційне підприємство».
На підставі викладеного вище, та з урахуванням відповідних норм чинного законодавства України, представник відповідача просить суд у задоволенні пред`явлених позовних вимог відмовити у повному обсязі.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
З матеріалів справи встановлено, що розпорядженням Виконавчого комітету Бабушкінської районної ради народних депутатів від 25 жовтня 1994 року №263-р було перереєстровано комунальні підприємства.
Наказом від 03.09.1986 року №164-К, ОСОБА_1 був прийнятий на роботу в «Житлове ремонтно експлуатаційне підприємство» №14 на посаду електрика 4 розряду, що підтверджується копією наказу який додано до позовної заяви.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта, яка міститься в матеріалах справи.
Відповідно до записів, які зазначені в трудовій книжці позивача ОСОБА_1 03.09.1986 року по 10.10.1988 року прийнятий електромайстром четвертого розряду в ЖЄО -14, підстава: наказ № 164-к від 03.09.1986 р. (запис в трудовій книжці № 6) з 10.10.1988 року по 28.02.1991 року переведений слюсарем-сантехніком третього розряду в ЖЄО-14, підстава- наказ № 168-к від 10.10.1988 р. (запис в трудовій книжці № 7); з 28.02.1991 року по 20.06.1992 року монтажником внутрішніх систем і обладнання в ЖЄО-
14, підстава- наказ № 6 від 28.02.1991 р. (запис в трудовій книжці № 8); 22.11.1991 року присвоєно четвертий розряд монтажником внутрішніх санаторно-технічних систем і обладнання, підстава наказ № 121 від 22.11.1991 р. (запис в трудовій книжці № 9); 20.06.1992 року звільнений за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням, підстава - наказ 63-к
від 22.06.1992 р. (запис в трудовій книжці № 10).
Копію трудової книжки долучено до матеріалів справи.
Достовірність відомостей, зазначених у трудовій книжці ОСОБА_1 додатково підтверджене наступними документами, а саме: випискою з оригіналу трудової книжки серія НОМЕР_3 від 22.09.1980 р. завіреної
нотаріусом від 11.05.1993 р. зареєстровано в реєстрі за № 1-1691; (Додаток 4); довідкою від 29.05.1999 р. про перейменування «Виробничо житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства»; (Додаток 5) наказом «Житлово експлуатаційного об`єднання» від 03.09.1986року № 164-к де в пункті 1.2 зазнач єн о-прийняти ОСОБА_1 в ЖЄО-14, на посаду електромайстра четвертого розділу з 03.09.1986р., підстава заява ОСОБА_1 ; (Додаток 6); розпорядженням від 25.10.1994 року № 263-р «Про перереєстрацію устава виробничого житлово -експлуатвційного ремонтного об`єднання», де в пункті І зазначено: «перереєструвати виробниче житлово-експлуатаційне ремонтне об`єднання, як виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Бабушкінського району м. Дніпропетровська».; (Додаток 7); розпорядженням від 12.04.1999 року № 48/1-р «Про затведження та перереєстрацію статуту виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного пвдприємства», де в пункті І зазначено: «затвердити та перереєструвати виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство в комунальне житлово-ремонтне експлуатаційне виробниче підприємство Бабушкінського району м. Дніпропетровська».; (Додаток 8).
Також відповідно до акта від 17.01.2019 р. №112/09.5-13 щодо дотримання вимог законодавства у сфері загальнообов`язкового державного пенсійного страхування з питання достовірності документів, наданих для призначення (перерахунку) пенсії також зазначено, що під час перевірки встановлено наступне.
Дані, які зазначені в довідці на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повністю співпадають з даними в первинних документах.
Розбіжностей між первинними документами та даними, заявленими в довідці від 15.11.2018 № 77/10-117, не встановлено.
Відповідно до акта від 21.01.2019 р. №142/09.5-13 щодо дотримання вимог законодавства у сфері загальнообов`язкового державного пенсійного страхування з питання достовірності документів, наданих для призначення (перерахунку) пенсії зазначено, що згідно наказу (розпорядження) від 04.08.1992 № 4006 ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , був прийнятий до ВО "Південний машинобудівний завод" на посаду слюсаря - сантехніка 4 розряду з 05.08.1992 де і працював по день звільнення.
Звільнений ОСОБА_1 за власним бажанням 11.12.1992 р. за ст.38 КЗпП України (наказ (розпорядження) від І 1.12.1992 № 6257).
Розбіжностей між первинними документами та даними заявленими в довідці від 17.03.1997 № 151/12-102 не встановлено.
Позивач звернувся з заявою від 10.12.2018 р до Головного управління Пенсійного фонду України щодо призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Листом від 04.03.2019 р. позивачу було відмовлено у призначені пенсії з огляду на те, що позивачем - ОСОБА_1 не було надано, підтверджуючих доказів щодо наявності трудового стажу з 01.01.1998 р. по 31.12.2003 р. Відтак, зарахувати даний період до страхового стажу, як зазначив відповідач не має можливості.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист,що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з вимогами ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки після досягнення ними 58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року.
Відповідно до п.п. 2 п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ від 25.11.2005 року № 221, до заяви для призначення пенсії за віком додаються, зокрема, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМУ від 12.08.1993 року № 637 (даліПорядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01.01.2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (даліреєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 1 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління ПФУ від 18.06.2014 року № 10-1 (далі Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 цього Положення.
Згідно п. 20 вказаної Постанови, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.
Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а також за змістом п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.
Відповідно до пункту 2.4 Інструкції № 58 від 29 липня 1993 року усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.
Відповідно до пункту 4.1 Інструкції № 58 від 29 липня 1993 року у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.
Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
У відповідності до частини третьої статті 23 Загальної Декларації прав людини та пункту 4 частини першої Європейської Соціальної хартії, кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей
З огляду на вимоги Конвенції та практику Європейського суду з прав людини (Спорронг та Льонрот проти Швеції) до правовідносин щодо отримання пенсії слід застосовувати засади юридичної визначеності, зокрема в частині права особи на розумні очікування мирного володіння майном.
У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.
Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією.
Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.
Таким чином, з метою повного захисту прав, свобод, інтересів позивача, суд приходить до висновку, що обставини на які посилається відповідач є необґрунтованими та не можуть порушувати законні права позивача на включення періодів його роботи з 03.09.1986 року по 20.06.1992 року на вищезазначеному підприємстві до складу стажу, який дає право на призначення пенсії.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.3ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до квитанції № 21916193 від 30.07.2019 року за подання позовної заяви позивачем був сплачений судовий збір на загальну суму у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.), який у повному розмірі зараховано до Державного бюджету України.
Враховуючи задоволення позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській про визнання дій протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, суд приходить до висновку про наявність підстав для присудження і всіх здійснених позивачем документально підтверджених судових витрат з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, а саме, судового збору у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.).
Керуючись ст. ст. 242-244, 246, 250, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо незарахування до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за віком, періоду роботи з 03.09.1986 року по 20.06.1992 року, при призначенні пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; паспорт: серія НОМЕР_2 , виданий Бабушкіським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 18 жовтня 1999 року; адреса: АДРЕСА_2 ) на підставі заяви про призначення пенсії за віком від 10.12.2018 року
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; паспорт: серія НОМЕР_2 , виданий Бабушкіським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 18 жовтня 1999 року; адреса: АДРЕСА_2 ), періоду роботи з 03.09.1986 року по 20.06.1992 року та призначити пенсію за віком з дати звернення з заявою від 10.12.2018 року про призначення пенсії за віком; стягнення на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; паспорт: серія НОМЕР_2 , виданий Бабушкіським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 18 жовтня 1999 року; адреса: АДРЕСА_2 ),
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень, 40 копійок)
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.О. Жукова