Справа № 260/1170/18
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2019-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 вересня 2019 року

Київ

справа №260/1170/18

адміністративне провадження №К/9901/24910/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Калашнікової О.В.,

суддів - Єресько Л.О., Загороднюк А.Г.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2019 року

у справі №260/1170/18

за адміністративним позовом ОСОБА_1

до Державної міграційної служби України

про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Громадянка Індії ОСОБА_1 (надалі -позивач) звернулася до суду з позовом до Державної міграційної служби України (надалі - ДМС, відповідач) в якому просила скасувати рішення ДМС України від 23 серпня 2018 року № 328-18 про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, та зобов`язати відповідача повторно розглянути її заяву про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 березні 2019 року у справі № 260/1170/18 вказаний позов було задоволено.

Скасовано рішення відповідача "Про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту" від 23 серпня 2018 року за № 328-18.

Зобов`язано ДМС повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2019 року рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 березні 2019 року скасовано та в задоволенні позовних вимог позивача відмовлено.

Не погодившись з рішенням апеляційної інстанції позивач звернувся до суду касаційної інстанції.

У поданій касаційній скарзі позивач, з посиланням на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення.

Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VII " Про судоустрій і статус суддів ".

Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

У свою чергу, за змістом пункту 11 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо перебування іноземців або осіб без громадянства на території України.

З оскаржуваних судових рішень та зі змісту касаційної скарги вбачається, що предметом спору у цій справі є - визнання протиправним рішення про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

За таких обставин та правового врегулювання спірні правовідносини, що склались відносяться до справ незначної складності.

Суд приходить до висновку про відсутність зазначених обставин для відкриття касаційного провадження за даною касаційною скаргою, оскільки скаржником не підтверджені його посилання на те, що справа має виняткове значення для нього.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 328, 333 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2019 року у справі №260/1170/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

О.В. Калашнікова

Л.О. Єресько

А.Г. Загороднюк,

Судді Верховного Суду