Справа № 420/4314/19
Суддя: Єфіменко К. С.
Дата ухвалення: 2019-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4314/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в частині не проведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії у розмірі 88% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016 року протиправними, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 у розмірі 88% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016 року, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести ОСОБА_1 виплату донарахованих сум пенсії після її перерахунку у розмірі 88% відповідних сум грошового забезпечення, в т.ч. донарахованих сум за минулий час проведеної сплати з 01.01.2018 року, 50% цієї суми перерахувати в фонд підтримки учасників ООС в Донецькій та Луганській областях України, -

В С Т А Н О В И В:

З позовом до суду звернувся ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в частині не проведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії у розмірі 88% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016 року протиправними, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 у розмірі 88% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016 року, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести ОСОБА_1 виплату донарахованих сум пенсії після її перерахунку у розмірі 88% відповідних сум грошового забезпечення, в т.ч. донарахованих сум за минулий час проведеної сплати з 01.01.2018 року, 50% цієї суми перерахувати в фонд підтримки учасників ООС в Донецькій та Луганській областях України.

Ухвалою суду від 22.07.2019 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що йому призначена пенсії за вислугу років в розмірі 88% грошого забезпечення. Головне управління Пенсійного фонду України у Одеський області в квітні 2018 року здійснило перерахунок пенсії, але зменшивши її основний розмір з 88% до 70% відповідних сум грошового забезпечення. Позивач вважає такі дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області протиправними та такими, що суперечать нормам чинного законодавства та грубо порушують його право на пенсійне забезпечення в належному відсотковому розмірі, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

Представник відповідача 19.08.2019 року за (вхід.№29723/19) надав до суду відзив щодо відмови позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі пославшись на те, що перерахунок пенсії позивача на виконання постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських національної поліції» від 11.11.2015 року №988 та постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" №103 від 21.02.2018 року було проведено в квітні 2018 року з урахуванням основного розміру грошового забезпечення позивача у розмірі 70%, оскільки 01.10.2011 року набрав чинності Закон України від 08.07.2011 року №3668-VІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи». Зазначеним Законом внесено зміни до ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.92 р. №2262-ХІІ (далі - Закон №2262), а саме: загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, встановлено у розмірі 88 процентів відповідних сум грошового забезпечення. В подальшому, 01.05.2014 року набули чинності зміни, внесені Законом України №1166-VII від 27.03.2014 року "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в України" до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.92 р. №2262-ХІІ. Зазначеним Законом ст. 13 Закону №2262 викладено в такій редакції: загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, встановлено у розмірі 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення. Враховуючи, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських національної поліції» від 11.11.2015 року №988 право на перерахунок пенсії позивача у зв`язку зі зміною посадового окладу виникло 01.01.2016 року, основний розмір грошового забезпечення встановлено 70%, відповідно до вимог діючого на цей час законодавства. Крім того, відповідач звертає увагу, що до проведення відповідного перерахунку позивач отримував пенсію виходячи з розміру грошового забезпечення, яке він отримував особисто на момент звільнення з військової служби. Тому і відсотковий розмір грошового забезпечення був застосований відповідно до законодавства, що діяло на момент призначення пенсії. Однак, у 2018 році позивачу проведено перерахунок пенсії уже на підставі видів грошового забезпечення діючих військовослужбовців, тому і застосуванню підлягає законодавство, що діє на момент виникнення права на такий перерахунок - станом на 01.01.2016 року. В даному випадку внесенням змін до ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.92 р. №2262-ХІІ зменшенням максимального розміру пенсії з 88% до 70% грошового забезпечення право позивача на пенсію не скасоване, тоді як обмеження максимального розміру пенсії було закладено у ст.13 Закону і в первісній редакції. Вказаними змінами не відбулося звуження обсягу існуючого права позивача на призначення пенсії. Так само і не було факту скасування чи звуження обсягу досягнутих прав за критеріями, зазначеними у рішенні Конституційного Суду України від 22.09.05р. № 5-рп/2005. Позивач отримує пенсійні виплати, сума яких не зменшувалась, право на перерахунок пенсії реалізовано. Таким чином, перерахунок пенсії позивачу здійснено відповідно до вимог законодавства, що діяло на момент виникнення права на такий перерахунок, і на даний час виплата пенсії здійснюється відповідно до вимог діючого законодавства, тому підстави для визнання протиправними дій головного управління відсутні.

27.08.2019 року від позивача на адресу суду за (вхід.№30458/19) надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначає, що виходячи з висловлень в багаточисленних рішеннях Конституційного Суду України розуміння соціальних гарантій окремих категорій громадян (суддів, прокурорів, військовослужбовців, працівників поліції, прирівняних до них осіб), зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини по їхньому пенсійному забезпеченню витікають не в момент звернення за призначенням пенсії, а в момент виникнення права на її призначення. Призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом і процедурами, а тому внесені пізнішими законами зміни в пенсійне законодавство щодо встановлення граничних розмірів пенсій за вислугу років з 90 до 80, а потім і до 70% грошового забезпечення не стосується перерахунку вже призначеної пенсії. Тобто, при перерахунку пенсії відповідним категоріям осіб має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, що діяла на момент призначення пенсії. Це витікає із положень норми ст. 63 Закону України № 2262-ХП від 9.04.1992 р., яка визначає механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років, яка змін у зв`язку з прийняттям Законів України № 3668-УІ та № 1166-УЇІ не зазнала. В постановах Кабінету Міністрів України про час і порядок перерахунку пенсій якої-будь мови про відсотки не йдеться. Таким чином, позивач вважає, що заниження його розміру пенсії на 18% є необгрунтованим.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, суд встановив наступні факти та обставини:

Позивач - ОСОБА_1 , звільнений з органів внутрішніх справ у відставку за ст.65 п."а" (за віком). Загальна вислуга років на час звільнення для призначення пенсії становила 31 рік. Перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області. При обчисленні розміру пенсії відповідно до ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" в редакції, яка діяла на час звільнення ОСОБА_1 було встановлено 85% грошового забезпечення (максимальний розмір пенсії не повинен перевищувати 85%), а потім підвищена ще на 3%, згідно змін внесених в пенсійне законодавство.

В березні 2019 року позивач усно звернувся до ГУ Пенсійного Фонду України в Одеській області з метою отримання матеріальної допомоги для оплати операції в Інституті очних хвороб. Позивачу видали список документів, який він повинен був зібрати, що спонукало його від цієї допомоги відмовитися. Після виписки з Інституту очних хвороб 15 березня 2019 року його жінка - ОСОБА_2 (також пенсіонер МВС) ознайомила його з листом, який надійшов їй на її адресу із ГУ ПФУ в Одеській області про чергове підвищення розміру пенсії. Позивачу ознайомившись зі своєю пенсійною справою, стало відомо, що його пенсія перерахована з 1 січня 2016 року виходячи з 70% від суми 8807,81 грн., замість 88%, тобто на 18% менше. 15 квітня 2019 року позивач звернувся до Пенсійного фонду в Одеській області з проханням розтлумачити йому правомірність цих дій та здійснити перерахунок пенсії відповідно до розміру 88% від грошового забезпечення. Відповідачь листом повідомив позивача, що пенсія обчислена, перерахована та виплачується відповідно чинного пенсійного законодавства. Позивач вважає такі дії ГУПФ в Одеській області протиправними та такими, що суперечать нормам чинного законодавства та грубо порушують право позивача на пенсійне забезпечення в належному відсотковому розмірі.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 13 Закону (чинної на час призначення позивачу пенсії 07.08.2011 р.) було передбачено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Разом з тим, Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року та Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" (далі - Закон №1166-VII), який набрав чинності з 1 травня 2014 року, до частини 2 статті 13 Закону було внесено зміни та цифри "90" замінено цифрами "80", а цифри "80" замінено цифрами "70" відповідно.

При цьому, судом встановлено, що ОСОБА_1 виплачувалась пенсія у розмірі 88% грошового забезпечення. Тобто, зміна встановленого Законом максимального розміру пенсії відбулася після призначення позивачу пенсії.

Внесені зміни до статей 13, 43 Закону №2262, щодо розміру пенсії у відсотках та її максимального розміру стосуються виключно порядку призначення пенсії особам у разі реалізації ними права на первинне призначення пенсії за цим Законом, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Внесені зміни до статей 13, 43 Закону №2262, щодо розміру пенсії у відсотках та її максимального розміру стосуються виключно порядку призначення пенсії особам у разі реалізації ними права на первинне призначення пенсії за цим Законом, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Якщо на момент призначення пенсії військовослужбовцю зазначені зміни не були внесені до законодавства, що регулює порядок призначення пенсії, то у органів Пенсійного Фонду України відсутні підстави для здійснення перерахунку пенсії даному військовослужбовцю на підставах відмінних від тих, за яких даний військовослужбовець набув права на пенсію на момент її початкового призначення. Отже, при перерахунку пенсій військовослужбовцям має застосовуватися норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках без обмеження її граничного розміру, що діяла на момент призначення такої пенсії.

Отже, для перерахунку пенсії мають застосовуватись норми Закону № 2262 -XII, що визначають її розмір у процентах відповідних сум грошового забезпечення, які діяли на момент первинного призначення пенсії.

Частиною 1 статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Суд зазначає, що ст.22 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Тобто, при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а внесені Законами України від 08.07.2011 року №3668 та від 27.03.2014 року №1166-VІІ зміни до ч.2 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% від сум грошового забезпечення, є звуженням змісту та обсягу вже існуючих у позивача прав і свобод у вигляді призначення йому пенсії виходячи із 88% розміру грошового забезпечення.

Крім того, внесені зміни жодним чином не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедура призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Слід зазначити, що Конституційний Суд України у своєму рішенні № 3-рп/2001 від 05.04.2001 року зазначив, що Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Верховний Суд України своїм рішенням по зразковій справі № 820/6514/17, яке набрало законної сили 17.03.2018 року, визнав протиправною бездіяльність головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та зобов`язав його здійснити перерахунок та виплату пенсії пенсіонеру органів внутрішніх справ з 01 січня 2016 року. При цьому Верховний Суд України у п.18 зазначеного рішення прямо посилається на норми Закону № 2262-ХІІ у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин. А в п. 41 вказує на недопустимість зворотної дії законів у часі.

В рішенні Верховного Суду України від 10.12.2013 року по справі № 21-420а 13 суд прямо визначив правову позицію, згідно якої процедури призначення і перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом проведення. При перерахунку пенсії має застосовуватись норма, що визначала розмір пенсії у процентах, яка діяла на момент призначення пенсії.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

ЄСПЛ у пункті 50 Рішення по справі "Щокін проти України" (Заяви № 23759/03 та № 37943/06) вказує, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним і що позбавлення власності можливе тільки "на умовах, передбачених законом", а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом введення "законів".

В пунктах 70,71 рішення ЄСПЛ "Рисовський проти України" від 02.10.2011 року (заява №29979/04) оперує "принципом належного урядування" як багатоаспектним принцип, котрий, серед іншого, зводиться до того, що держава зобов`язана організувати роботу державного апарату таким чином, щоб забезпечувалась юридична визначеність у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Понад це "на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок.". Водночас згідно з концепцією "принципу належного урядування" "Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються".

Відповідно до усталеної практики Європейського суду ""майном" може бути "наявне майно", або активи, включно з вимогами, стосовно яких заявник здатен довести, що він мав принаймні "правомірне очікування" дієвої реалізації його майнового права" (Маlhous v.Czech Republic (dec.) [GC], по. 33071/96, ЕСНR2000- XII; Dгаоn v. Fгаnсе ІGС], по. 1513/03, ЕСНR 2006-ІХ; Ргеssоs Соmраnіа Navіега S. А. аnd Оthегs v. Веlgium, nо. 17849/91, §§ 29-31, ЕСНR А332).

ЄСПЛ визначає, що внаслідок певного юридичного факту, який уже відбувся, особа набуває майнове право. Однак, невдовзі по тому держава ухвалює акт (нормативний або індивідуальної дії), котрим таке право скасовується із наданням цьому актові ретроспективної дії щодо фактів, які відбулися до його прийняття. При цьому підстави, з яких особа позбавляється раніше набутого права, не пов`язані з її поведінкою. Через те ЄСПЧ визнає порушеним навіть не права, а лише правомірного очікування заявника.

Отже, при перерахунку раніше призначених пенсій не може допускатись звуження змісту та обсягу досягнутих громадянами, в тому числі з числа колишніх військовослужбовців, прав, свобод, соціальних гарантій.

При цьому мають застосовуватися норми, що визначають розмір пенсії у відсотках сум грошового забезпечення, які діяли на момент набутого права на отримання пенсії, а подальші зміни до закону щодо зменшення відсоткового розміру пенсії стосуються порядку призначення пенсії у разі реалізації такого права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Згідно зі ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, оцінюючи у сукупності надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в частині не проведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії у розмірі 88% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016 року протиправними, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 у розмірі 88% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016 року, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести ОСОБА_1 виплату донарахованих сум пенсії після її перерахунку у розмірі 88% відповідних сум грошового забезпечення, в т.ч. донарахованих сум за минулий час проведеної сплати з 01.01.2018 року, 50% цієї суми перерахувати в фонд підтримки учасників ООС в Донецькій та Луганській областях України, підлягають частковому задоволенню відповідно до положень ч.1 ст.245 КАС України.

У задоволенні клопотання представника відповідача від 19.08.2019 року про зупинення провадження у справі №420/4314/19 відмовлено, оскільки згідно п.3 ч.1 ст.236 КАС України, суд вважає наявні є докази у справі щодо розгляду адміністративного позову по суті.

Судові витрати розподілити за правилами ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст.139,241-246,263 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.У задоволенні клопотання представника відповідача від 19.08.2019 року відмовити.

2. Позовні вимоги задовольнити частково.

3.Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в частині не проведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії у розмірі 88% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016 року протиправними.

4.Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 у розмірі 88% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016 року.

5.Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести ОСОБА_1 виплату донарахованих сум пенсії після її перерахунку у розмірі 88% відповідних сум грошового забезпечення, в т.ч. донарахованих сум за минулий час проведеної сплати з 01.01.2018 року.

6. В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст. 291, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 15.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Єфіменко К.С.

.