Справа № 620/2642/19
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2019-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

09 вересня 2019 року Чернігів Справа № 620/2642/19

Чернігівский окружний адміністративний суд розглянувши у складі головуючого судді Соломко І.І. матеріали позовної заяви за позовом голови дільничої виборчої комісії № 74032 одномандатного виборчого округу № 210 ОСОБА_1 , заступника голови ДВК № 740321 ТВО № 210 ОСОБА_2 , секретаря ДВК № 740321 ТВО № 210 Соляник ОСОБА_3 , члена ДВК № 740321 ТВО № 210 ОСОБА_4 , члена ДВК № 740321 ТВО № 210 ОСОБА_5 , члена ДВК № 740321 ТВО № 210 ОСОБА_6 , члена ДВК № 740321 ТВО № 210 ОСОБА_7 , члена ДВК № 740321 ТВО № 210, ОСОБА_8 , члена ДВК № 740321 ТВО № 210 ОСОБА_9 , члена ДВК № 740321 ТВО № 210 ОСОБА_10 , члена ДВК № 740321 ТВО № 210, ОСОБА_11 , члена ДВК № 740321 ТВО № 210 ОСОБА_12 , члена ДВК № 740321 ТВО № 210 ОСОБА_13 , члена ДВК № 740321 ТВО № 210 ОСОБА_14 , члена ДВК № 740321 ТВО № 210 ОСОБА_15 , члена ДВК № 740321 ТВО № 210 ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , який облаштовував кабінки ДВК № 740321, водія ДВК № НОМЕР_1 ОСОБА_18 (далі-позивачі) до Окружної виборчої комісії одномандатного виборчого округу № 210, Центральної виборчої комісії про стягнення заробітної плати,-

УСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до Чернігівського окружного адміністративного суду до Окружної виборчої комісії одномандатного виборчого округу № 210, Центральної виборчої комісії з позовом про стягнення заробітної плати.

Вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі, суддя виходить з наступного.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Разом з тим, згідно з п. 6 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Так, завданням адміністративного судочинства, згідно ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Згідно з п.п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

При цьому п. 7 ст. 4 КАС України передбачено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Більш того, відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За загальною практикою Європейського суду з прав людини словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з «…» питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів «…». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції.

Отже, за змістом вказаних статей справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома або більше визначеними суб`єктами стосовно їхніх прав та обов`язків у конкретних правовідносинах, у яких хоча б одним суб`єктом виступає законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єктів, водночас на цих суб`єктів покладено обов`язок виконувати вимоги та приписи. При цьому необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним управлінських функцій саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Більш того, обов`язковою ознакою публічно-правового спору, що підлягає розгляду судом в порядку адміністративного судочинства, є підпорядкованість одного учасника публічно-правових відносин іншому - суб`єкту владних повноважень та участь у публічно-правовому спорі з однієї сторони суб`єкта, наділеного владними повноваженнями, який здійснює владні управлінські функції, при цьому ці функції та повноваження повинні здійснюватися цим суб`єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Таким чином, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у спорах фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

При цьому, суд вважає за необхідне наголосити, що єдиною та необхідною правовою підставою для віднесення спору до публічно-правового є одночасна сукупність наступних умов: 1) однією зі сторін є суб`єкт владних повноважень, тобто орган державної влади або орган місцевого самоврядування чи установа, якій державою делеговано виконання відповідних владно-розпорядчих функцій; 2) спірні правовідносини виникли у зв`язку зі здійсненням ним владно-управлінських функцій; 3) перебування сторін спору у відносинах влади-підпорядкування.

В той же час, ст. 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до ч. 6 ст. 36 Закону України, від 17.11.2011 № 4061-VI "Про вибори народних депутатів України" за рішенням виборчої комісії, яке затверджується виборчою комісією вищого рівня, голова, заступник голови, секретар або інші члени окружної чи дільничної виборчої комісії (загальною кількістю не більше трьох осіб) протягом усього періоду повноважень виборчої комісії або частини цього періоду можуть виконувати свої повноваження у виборчій комісії відповідно до статті 47 цього Закону на платній основі на підставі цивільно-правового договору між ними і виборчою комісією. Зазначені особи на цей період звільняються від виконання виробничих або службових обов`язків за основним місцем роботи із збереженням загального та спеціального стажу.

У свою чергу суд зазначає, що ч. 1 ст. 47 Закону України « Про вибори народних депутатів України» передбачено, що виконання повноважень члена виборчої комісії на платній основі оплачується в розмірі та у порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України за поданням Центральної виборчої комісії, за рахунок коштів Державного бюджету України, виділених на підготовку і проведення виборів депутатів.

Порядок оплати праці членів окружних та дільничних виборчих комісій з виборів народних депутатів України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 05.09.2012 № 848 (далі-Порядок № 848).

Так, відповідно до пункту 1 Порядку № 848, голова, заступник голови, секретар або інші члени окружної чи дільничної виборчої комісії з виборів народних депутатів України (далі - виборча комісія) (загальною кількістю не більше трьох осіб) за рішенням виборчої комісії протягом періоду повноважень виборчої комісії або частини цього періоду можуть здійснювати свої повноваження на платній основі відповідно до частини шостої статті 36 Закону України "Про вибори народних депутатів України" на підставі договору про виконання обов`язків члена виборчої комісії з виборів народних депутатів України, укладеного з окружною виборчою комісією, за формою згідно з додатком 1.

Для укладення цивільно-правового договору пунктом 2 Порядку № 848 визначений перелік документів та оплата праці, яка проводиться у спосіб та строки, визначені пунктами 3-5 Порядку № 848.

Отже, Законом України Закону України «Про вибори народних депутатів України» визначено види правової природи відносин, які виникають між виборчою комісією та її членами, тому враховуючи підставу виникнення у позивачів права на отримання плати за виконану роботу, а саме те, що позивачі є стороною цивільно-правового договору, тому даний спір слід вирішувати за нормами цивільного права, оскільки між сторонами склалися правовідносини на підставі цивільно-правового договору.

Проаналізувавши вказані нормативно-правові акти та зміст викладених позивачами у позовній заяві обставин суд зазначає, що звернення позивачів до суду з даним позовом обумовлено тим, що відповідачі не здійснють оплату праці за договором цивільно-правового характеру, що свідчить про те, що даний спір виник внаслідок порушення цивільного права.

При цьому як видно із прохальної частини позовної заяви, позивачі не визначають як вимогу дії, бездіяльність або рішення відповідача протиправними (ч. 1 ст. 19, ч. 3, 4 ст. 273 КАС України), а лише просять стягнути з відповідача заробітну плату.

Відтак, зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, з огляду на що вказана справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 160-162, 170, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження у справі № 620/2642/19 відмовити.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КАС України ухвала суду про відмову у відкритті провадження у справі може бути оскаржена у порядку, передбаченому ст.ст. 292 - 297 КАС України.

Суддя І.І. Соломко