Справа № 540/493/19
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2019-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/493/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гомельчука С.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до експера державної експертизи землевпорядної документації (системи Держгеокадастру) Дерія Ігора Григоровича , Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про скасуваня рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до експерта державної експертизи землевпорядної документації (системи Держгеокадастру) Дерія Ігора Григоровича (далі - відповідач-1, експерт Дерій І.Г. ), Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (далі - відповідач-2), у якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача-2 щодо ненадання адміністративної послуги по заяві від 03.01.2019 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою ОСОБА_1 відповідно до п. 5 ст.10 Закону України «Про адміністративні послуги»;

- визнати протиправним висновок відповідача-1 про відмову в погодженні проекту землеустрою від 26.02.2019 року за № 1384/82-19 та скасувати його;

- зобов`язати відповідача-1 погодити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,9974 га на території Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області;

- зобов`язати відповідача-1 подати суду у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування свої позовних вимог, зазначає, що з метою реалізації свого права на отримання до 2,00 га землі сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства, знайшов вільну земельну ділянку, що на території Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області та подав заяву до Головного Управління Держгеокадастру в Одеській області про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність вказаної земельної ділянки загальною площею 0,9974 га. Протягом строку, встановленого Земельним кодексом та ст. 10 ЗУ «Про адміністративні послуги», відповіді отримано не було. Жодних листів поштою не надходило. Враховуючи принцип мовчазної згоди, позивач заключив договір з сертифікованим інженером-землевпорядником та почав процес розробки проекту землеустрою. Проект землеустрою розроблено і подано на погодження через систему екстериторіальності (відповідно до Постанови КМУ від 31 серпня 2016 року № 580 (http://zakon.rada.gov.ua/laws/show/580-2016-n)). За результатом екстериторіального розподілу проект на погодження прийшов до експерта державної експертизи землевпорядної документації - Дерій І.Г. (працівник Головного управління Держгеокадастру в Херсонській області). В подальшому, отримано висновок - відмову в погодженні проекту землеустрою від 26.02.2019 року за № 1384/82-19. Висновок-відмова від 26.02.2019 року мотивований відсутністю дозволу на розробку проекту землеустрою. Позивач вказує, що суб`єктом, уповноваженим на розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності є Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, на яке покладено обов`язок у місячний строк розглянути заяву ОСОБА_1 та додані до неї матеріали і за наслідками такого розгляду прийняти відповідне рішення. Отримання дозволу на розробку проекту землеустрою (відповідно до Закону України «Про адміністративні послуги») є адміністративною послугою, тобто заява про надання дозволу на розробку проекту землеустрою - це заява на отримання адміністративної послуги. Пунктом 5 статті 10 ЗУ «Про адміністративні послуги» визначено адміністративна послуга вважається наданою з моменту отримання її суб`єктом звернення особисто або направлення поштою (рекомендованим листом з повідомленням про вручення) листа з повідомленням про можливість отримання такої послуги на адресу суб`єкта звернення... Протягом строку, встановленого Земельним кодексом та ст. 10 ЗУ «Про адміністративні послуги») відповіді отримано не було. Жодних листів поштою не приходило, таким чином, адмінпослуга не надана. Законодавство дозволяє замовляти та розробляти проект землеустрою без надання дозволу органом влади, але тільки протягом одного місяця від дня закінчення місячного строку з часу реєстрації клопотання у відповідному уповноваженому органі. ОСОБА_1 дотримано вимоги та строки зазначені у абзаці 3 пункту 7 статті 118 Земельного кодексу України. Отже, висновок про відмову в погодженні проекту землеустрою від 26.02.2019 року за № 1384/82-19 є неправомірним та підлягає скасуванню. Крім того, експерт Дерій І.Г. при встановленні судом факту протиправності висновку, повинен погодити проект землеустрою, і, значить, судом можливо його зобов`язати погодити проект землеустрою (оскільки адміністративний розсуд у експерта в даному випадку - відсутній). Враховуючи вищевикладене, позивач просить позовні вимоги задовольнити та зобов`язати відповідача -1 подати до суду у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою від 18.03.2019 року позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення її недоліків. Позивач усунув недоліки позову у строк, встановлений судом.

Ухвалою суду від 01.04.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 23.04.2019 року.

22.04.219 року до суду від експерта державної експертизи Дерія І.Г. надійшов відзив на позовну заяву. Експерт Дерій І.Г. зазначає, що до проекту землеустрою було додано лист Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 25.02.2019 року № К-144/0-131/6-19, адресований ОСОБА_1 , у якому зазначено, що заява ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,9974 для ведення особистого селянського господарства розглянута та за результатами заявнику була надана відмова. При перевірці проекту землеустрою було встановлено, що він розроблений без дозволу розпорядника земель - Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, що суперечить процедурі безоплатного отримання у приватну власність земельної ділянки із земель державної власності, визначеної статтею 118 ЗК України. Висновок про розгляд проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 26.02.2019 року № 1384/82-19 є законним та не підлягає скасуванню. Відповідач також зазначає, що у разі надання висновку про відмову в погодженні проекту землеустрою розробник після усунення зауважень та пропозицій може подати його для погодження відповідно до вимог Порядку. Вимога позивача щодо покладення на відповідача обов`язку погодити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,9974 га не відповідає вимогам чинного законодавства, зокрема положенням статті 186-1 ЗК України, постанови КМУ від 31.08.2016 року № 580.

23.04.2019 року розгляд справи відкладено на 21.05.2019 року.

03.05.2019 року до суду від Головного управління Держгеокадастру в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач зазначає, що за результатами розгляду клопотання Головним управлінням надана відповідь листом від 01.02.2019 року № К-217/0-769/0/37-18, відповідно до якої відмовлено у наданні дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,9974 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області. Стосовно вимоги про визнання протиправними дій Головного управління у наданні адміністративної послуги по заяві від 03.01.2019 року відповідно до п. 5 ст. 10 Закону України «Про адміністративні послуги» відповідач зазначає, що надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не відноситься до адміністративних послуг. Нормою права, якою врегульовано відносини щодо надання та розгляду вказаного клопотання ОСОБА_1 є положення ст. 118 Земельного кодексу України. При перевірці проекту землеустрою було встановлено, що він розроблений без дозволу розпорядника земель, що суперечить процедурі безоплатного отримання у приватну власність земельної ділянки із земель державної власності, визначеної статтею 118 ЗК України. Враховуючи норми Порядку № 580, відповідач зазначає, що повторне погодження проектів землеустрою одним і тим самим експертом чинним законодавством не передбачено.

21.05.2019 року розгляд справи відкладено на 28.05.2019 року за клопотанням представника відповідача -1.

Ухвалою суду від 28.05.2019 року зупинено провадження в адміністративній справі №540/493/19 до набрання законної сили рішенням, яке буде прийнято за результатами розгляду адміністративної справи № 420/907/19.

14.08.2019 року поновлено провадження в адміністративній справі № 540/493/19. Призначено підготовче засідання на 29.08.2019 року.

Ухвалою суду від 30.08.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 05.09.2019 року.

Позивач надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, причини неявки невідомі.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 205 КАС України).

Частиною 9 ст. 205 КАС України визначено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до положень частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином суд вважає за можливе розглянути справу у порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши докази, суд встановив такі обставини.

03.01.2019 року позивач рекомендованим листом із повідомленням про вручення направив до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області клопотання, в якому просив надати йому дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, площею 0,9974 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Таїрівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області.

Разом із заявою позивачем було подано: копію паспорта громадянина України та копію ідентифікаційного коду; графічний матеріал, на якому зазначено бажане місце розташування земельної ділянки; інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Зазначене клопотання було отримано відповідачем 08.01.2019 року.

Листом від 01.02.2019 року № К-217/0-769/0/37- ГУ Держгеокадастру в Одеській області відмовило позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою та зазначило, що на виконання доручень Уряду України, відповідачем здійснюються заходи щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, в тому числі і земельної ділянки, яку бажає отримати у власність позивач.

ОСОБА_1 розробив проект землеустрою та 25.02.2019 року подав на погодження через систему екстериторіальності.

Відповідно до висновку про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 26.02.2019 року № 1384/82-19 підсумкова оцінка проекту землеустрою не погоджується.

У висновку від 26.02.2019 року № 1384/82-19 зазначено зауваження та пропозиції до проекту землеустрою, а саме відсутній дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (ст. 118 ЗКУ). Крім того, вказано, що згідно інформації ГУ Держгеокадастру у Одеській області заява гр. ОСОБА_1 від 03.01.2019 року розглянута у місячний термін та ненаданий лист-відмова від 01.02.2019 року № К-217/0-769/0-37-19.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду.

Вирішуючи спір, суд застосовує такі норми права.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією (ст. 13 Конституції України).

Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (ст. 14 Конституції України).

Частиною 4 ст. 122 ЗК України передбачено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою вказаної статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно частини 3 статті 78 ЗК України визначено, що земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Згідно з ст. 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико- культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Частинами 2, 3 статті 22 Земельного кодексу України передбачено, що до земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель інших категорій, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо). Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Відповідно до статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Пунктом «б» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі:

а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян;

б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно п. «б» ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірі не більше 2,0 га.

Стаття 118 ЗК України визначає порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.

Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

У разі, якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Одеським окружним адміністративним судом встановлено, що у клопотанні позивача від 03.01.2019 року було зазначено цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додано графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, тобто вимоги ч. 6 ст. 118 ЗК України щодо таких клопотань позивачем дотримано. Викопіювання з схеми розташування бажаної земельної ділянки містить посилання на адресу цієї земельної ділянки, на зазначеній схемі виділено її місце розташування.

Однак, позивачу листом від 01.02.2019 року № К-217/0-769/0/37-19 було відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту Землеустрою, оскільки на виконання доручень Уряду України, відповідачем здійснюються заходи щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області.

Вищезазначеної підстави для відмови не передбачено частиною 7статті 118 Земельного кодексу України, а отже така відмова є протиправною та такою, що не відповідає нормам чинного законодавства.

У своєму рішенні Одеський окружний адміністративний суд зазначив, заява про надання дозволу на розробку проекту землеустрою - це заява на отримання адміністративної послуги. Суд погодився з доводами позивача про те, що адміністративна послуга останньому надана не була. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03.06.2019 року у справі № 420/907/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання протиправними дій та відмовити, зобов`язання вчинити певні дії визнано протиправними дії відповідача у ненаданні ОСОБА_1 адміністративної послуги по його заяві про надання дозволу на розробку проекту землеустрою від 03.01.2019 року відповідно до пункт 5 статті 10 ЗУ «Про адміністративні послуги».

Враховуючи те, що позовна вимога про визнання протиправними дії Головного управління Держгеокадастру в Одеській області у ненаданні адміністративної послуги по заяві (про надання дозволу на розробку проекту землеустрою) ОСОБА_1 від 03.01.2019 року відповідно до пункту 5 статті 10 Закону України «Про адміністративні послуги» уже розглядалася Одеським окружним адміністративним судом та рішення по справі набрало законної сили 23.07.2019 року, тому суд відмовляє у її задоволенні.

Щодо позовних вимог про визнання висновку відповідача - 1 про відмову в погодженні проекту землеустрою від 26.02.2019 року № 1384/82-19 протиправним та скасувати його та про зобов`язання експерта системи Держгеокадастру Дерій І.Г . погодити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,9974 га на території Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 8 ст. 118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 186-1 ЗК України передбачено, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає

обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15 центральним органом, який реалізує державну політику, зокрема, у сфері земельних відносин, є Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (далі - Держгеокадастр), яка здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Починаючи з 01.10.2016 року Кабінетом Міністрів України (далі - КМУ) запроваджено принцип екстериторіальності погодження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки територіальними органами Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру.

Механізм взаємодії між територіальними органами Держгеокадастру на період реалізації пілотного проекту під час погодження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки передбачено постанова КМУ від 31.08.2016 № 580, якою затверджено «Тимчасовий порядок взаємодії між територіальними органами Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру на період реалізації пілотного проекту із запровадження принципу екстериторіальності погодження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки територіальними органами Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру під час погодження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки» (далі - Порядок № 580).

Відповідно до п. 2 Порядку № 580 для погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (далі - проект землеустрою) особа, яка відповідно до вимог статті 26 Закону України «Про землеустрій» є розробником проекту землеустрою (далі - розробник), подає до територіального органу Держгеокадастру за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою у паперовому та електронному вигляді.

Відповідно до п. 7 Порядку № 580 система електронного документообігу Держгеокадастру за принципом випадковості вибирає територіальний орган Держгеокадастру, який здійснюватиме погодження проекту землеустрою, та не пізніше наступного робочого дня з дня надходження проекту землеустрою передає відповідному територіальному органу Держгеокадастру матеріали, зазначені у пункті 5 цього Порядку.

Розгляд та погодження або відмова у погодженні проектів землеустрою здійснюються працівниками територіальних органів Держгеокадастру, які вибрані за принципом випадковості системою електронного документообігу Держгеокадастру.

Експерту державної експертизи для погодження надійшов в електронному вигляді «Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність шляхом безоплатної передачі громадянину України ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства (код класифікації цільового призначення земель - 01.03) за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що перебувають в державній власності (землі запасу) на території Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області».

Судом встановлено, що експерт державної експертизи Дерій Ігор Григорович не погодив проект землеустрою.

При перевірці проекту землеустрою було встановлено, що він розроблений без дозволу розпорядника земель - Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, що суперечить процедурі безоплатного отримання у приватну власність земельної ділянки із земель державної власності, визначеної статтею 118 ЗК України.

Одеським окружним адміністративним судом у справі № 420/907/19 встановлено, що рішення за результатами клопотання позивача прийнято не було. Рішенням суду від 03.06.2019 року визнано протиправною відмову головного управління Держгеокадастру в Одеській області у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, викладену у листі №К-217/0-769/0/37-19 від 01.02.2019 року. Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.01.2019 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства з урахуванням висновків суду.

Таким чином, експерт державної експертизи Дерій І . Г . діяв у відповідності до норм чинного законодавства.

Відповідно до пункту 13, 19 Порядку № 580 розгляд та погодження або відмова у погодженні проектів землеустрою здійснюються експертами державної експертизи у порядку черговості їх надходження відповідно до вимог, установлених статтею 186-1 Земельного кодексу України.

У разі надання висновку про відмову в погодженні проекту землеустрою розробник після усунення зауважень та пропозицій може подати його для погодження відповідно до вимог цього Порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що повторне погодження проектів землеустрою одним і тим самим експертом не допускається.

Оцінка судом обставин справи базується на наданих доказах, їх належності та переконливості, в поєднанні з принципами КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України).

Згідно з приписами ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З урахуванням системного аналізу правових норм, наведених вище, досліджених судом доказів, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 139, 242 - 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до експерта державної експертизи землевпорядної документації (системи Держгеокадастру) Дерія Ігора Григоровича ( АДРЕСА_2 ), Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (, 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Гомельчук С.В.

кат. 109020100