Справа № 643/5798/18
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2019-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2019 р.Справа № 643/5798/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Рєзнікової С.С. , Бегунца А.О. ,

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківської митниці Державної фіскальної служби України на рішення Московського районного суду м. Харкова від 21.06.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Ференчук О.В., м. Харків, по справі № 643/5798/18

за позовом ОСОБА_1

до Харківської митниці Державної фіскальної служби України

про скасування постанови про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до Харківської митниці Державної фіскальної служби України (надалі по тексту відповідач), в якому просив суд:

- скасувати постанову заступника начальника Харківської митниці ДФС від 11.01.2018 року по справі № 1071/80700/17 про порушення митних правил, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ч.3ст.470 МК України.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 21.06.2019 року позов ОСОБА_1 до Харківської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови про порушення митних правил задоволено.

Скасовано постанову заступника начальника Харківської митниці ДФС від 11.01.2018 року по справі № 1071/80700/17 про порушення митних правил, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ч.3ст.470 МК України.

Провадження у справі про порушення митних правил № 1071/80700/17 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил закрито.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення Московського районного суду м. Харкова від 21.06.2019 року та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що на позивача постановою № 1071/80700/17 від 11 січня 2018 року накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн, за порушення митних правил, передбаченого ч.3ст. 470 МК України.

Постанова мотивована тим, що 09.06.2017 року позивачем, громадянином України, було ввезено на митну територію України в зону діяльності Харківської митниці ДФС легковий автомобіль марки Honda Civic 5 DR, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 , з метою транзиту, терміном вивезення транспортного засобу до 19.06.2017 року включно (або до 14.06.2017 року включно у разі переміщення у зоні діяльності одного органу доходів і зборів).

11 вересня 2017 року до Харківської митниці ДФС надійшло повідомлення ОСОБА_1 від 11.09.2017 року щодо неможливості вивезення транспортного засобу марки Honda Civic 5 DR у визначений строк за межі митної території України у зв`язку з викраденням державного реєстраційного номера НОМЕР_3 .

Станом на 11.01.2018 року факту вивезення зазначеного транспортного засобу за межі митної території України не зафіксовано.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем при винесені постанови не взято до уваги обставини, які звільняють позивача від адміністративної відповідальності відповідно до ст. 460 МК України, а постанова в справі про порушення митних правил № 1071/80700/17 від 11 січня 2018 року є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Предметом оскарження у справі є постанова заступника начальника Харківської митниці ДФС від 11.01.2018 року по справі № 1071/80700/17 про порушення митних правил , якою за порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Суд апеляційної інстанції перевіривши оскаржуване рішення на відповідність критеріям, наведеним у ч.2 ст.2 КАС України приходить до висновку, що прийнято воно законно, виходячи з наступного.

З матеріалів справи слідує, що постановою Харківської митниці ДФС позивача було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.

Підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності були обставини, що зазначені у протоколі про порушення митних правил від 10.10.2017 року.

З вищевказаного протоколу вбачається, що позивач 09.06.2017 року через митний пост Гоптівка-Нехотєєвка Харківської митниці ДФС ввіз на митну територію України легковий автомобіль марки Honda Civic 5 DR, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 у митному режимі транзит, з встановленим терміном вивезення до 19.06.2017 року. На час складання протоколу позивач не вивіз автомобіль марки Honda Civic 5 DR, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 за межі митної території. Документів про аварію або дію обставин непереборної сили позивачем надано не було. Отже, позивачем перевищено встановлений ст. 95 МК України строк транзитного переміщення автомобіля марки Honda Civic 5 DR, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 .

Згідно ст. 90 Митного кодексу України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.95 Митного кодексу України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту, зокрема, для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно ч.2 ст.95 Митного кодексу України до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається, зокрема, час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 192 Митного кодексу України якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці.

Отже, відповідно до вимог митного законодавства України строк транзитного перевезення автомобільного транспорту становить 10 діб, виключенням з цього правила є аварія або обставини непереборної сили.

Перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.3 ст. 470 МКУ).

Відповідно до ч.1 ст. 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Отже, обставинами, які виключають адміністративну відповідальність за правопорушення, передбачене ч.3 ст. 470 МКУ, є аварія або обставини непереборної сили, такі обставини повинні бути підтверджені відповідними документами.

Пункт 3 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів від 31 травня 2012 року № 657 зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02 жовтня 2012 року за № 1669/21981 (далі-Порядок № 657) передбачає, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Згідно з пунктом 6 розділу VIII Порядку № 657, у випадку, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, яким здійснюється контроль за цими товарами, транспортними засобами, з письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Разом із заявою подаються документи, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили, видані компетентними органами (установами) та засвідчені в установленому порядку.

Відповідно до ст. 71 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З матеріалів справи слідує, що листом Харківської митниці ДФС № 5680/00-3/20-70-66 від 04.09.2017 гр. ОСОБА_1 було повідомлено про порушення ним строку транзитного перевезення транспортного засобу, роз`яснені його права та запропоновано з`явитись до митного поста Щербаківка для надання пояснень.

11.09.2017 року до Харківської митниці ДФС надійшло повідомлення гр. ОСОБА_1 щодо неможливості вивезення транспортного засобу марки HONDA CIVIC 5DR у визначений строк за межі України через наявність обставин непереборної сили, а саме у зв`язку з викраденням державного реєстраційного номера НОМЕР_3 , а тому просив не включати час її дії до терміну вивезення автомобіля.

В підтвердження обставин непереборної сили позивачем до заяви від 11.09.2017 року була надана копія листа Московського відділу поліції ГУНП в Харківській області від 19.06.2017 в якому зазначено, що заява гр. ОСОБА_1 з приводу крадіжки державного реєстраційного номера НОМЕР_4 зареєстрована за № 23041 від 10.06.2017. Перевірка викладених в зверненні відомостей проведена у відповідності до Закону України Про звернення громадян у зв`язку з відсутністю достатніх обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. У зв`язку з тим, що викладені в заяві факти за своєю сукупністю мають малозначний характер розгляд заяви закінчено.

Колегія суддів зазначає, що копія листа Московського відділу поліції ГУНП в Харківській області від 19.06.2017 року, яка була додана до заяви гр. ОСОБА_1 від 11.09.2017 року в підтвердження наявності обставин непереборної сили засвідчує тільки факт звернення гр. ОСОБА_1 до Московського відділу поліції ГУНП в Харківській області про викрадення номерних знаків, проте не підтверджує злочинних дій третіх осіб щодо нього. Доказом наявності кримінального провадження за фактом крадіжки є відповідний витяг з ЄРДР.

При цьому, колегія суддів зазначає, що відсутність державного реєстраційного номера на тимчасово ввезений транспортний засіб не свідчить про те, що сам транспортний засіб фізично знищений чи викрадений, а тому посилання позивача на те, що він був позбавлений можливості доставити в установлений строк ввезений ним на митну територію України автомобіль є необґрунтованими.

Колегія суддів також зазначає, що втрата чи викрадення державного реєстраційного номера не продовжує строк транзитних перевезень, встановлений ст.95 Митного кодексу України.

Статтею 192 МКУ передбачено, що якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці.

При цьому перевізник зобов`язаний вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання, терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Проте, згідно доповідної записки від 11.10.2017 року №2025/20-70-20-04/20 інформація щодо звернення позивача до будь-якої митниці ДФС з заявою про наявність обставин непереборної сили станом на 10.10.2017 року в УПМП Харківської митниці ДФС відсутня.

Отже, у відповідності до ст. 192 МКУ позивач не вчиняв дій щодо термінового повідомлення митницю про наявність обставин непереборної сили.

Обставина, на яку посилається позивач, не могла завадити йому доставити транспортний засіб до митного органу та не може призупинити встановлений строк транзитного переміщення.

Одночасно з цим, гр. ОСОБА_1 з 19.06.2017 по день розгляду справи про порушення митних правил (11.01.2018) не вчинено жодних дій, спрямованих на завершення митного режиму транзиту, в який ним було поміщено автомобіль марки HONDA CIVIC 5DR та на доставку ввезеного ним автомобіля до пункту пропуску через державний кордон.

Крім того, митне законодавство не передбачає необхідність доставки автомобіля виключно власним ходом, а лише визначає обов`язок доставки транспортного засобу до органів доходів і зборів у встановленні законодавством строки, доказів того, що позивачем вживалися заходи для доставки транспортного засобу іншими технічними способами не надано.

Отже, вищевказаний лист не є належним доказом наявності обставин непереборної сили, а тому такий документ не підтверджує неможливість вивезти автомобіль у встановлений строк за межі митної території України.

Інших документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили, позивачем надано не було.

Отже, інформація зазначена у заяві позивача від 11.09.2017 року стосовно обставин непереборної сили, які перешкоджали позивачу вивезти автомобіль у встановлені законодавством строки, не підтверджена.

Згідно матеріалів справи, на момент складання протоколу факт перетину вищевказаним транспортним засобом митного кордону України в напрямку виїзду за межі митної території України не зафіксований.

Доводи позивача про те, що його не може бути притягнуто до відповідальності за ст. 470 МК України, оскільки відповідальність за вказаною нормою настає у разі перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів комерційного призначення, до якого автомобіль позивача не відноситься, колегія суддів вважає необгрунтованими, з огляду на таке.

Відповідно до ч.3 ст. 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, вказаною нормою передбачено відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки, зокрема, товарів.

За визначенням п. 57 ч.1 ст. 4 МК України до товарів в розумінні Митного кодексу України відносяться будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Отже, з приписів Митного кодексу України випливає, що до товарів віднесено будь-які рухомі речі, в тому числі транспортні засоби, за виключенням транспортних засобів комерційного призначення.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що оскільки автомобіль є рухомою річчю, то у розумінні Митного кодексу є товаром, а тому на позивача розповсюджується відповідальність, передбачена ч.3 ст. 470 МК України, в зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку про порушення позивачем митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МКУ.

Щодо доводів позивача про те, що винесення оскаржуваної постанови відбулося з порушенням процедури розгляду справи, оскільки про час і місце розгляду справи, а також про необхідність надання додаткових доказів його не було повідомлено, а тому, на думку позивача, вказане свідчить про протиправність самої постанови, колегія суддів зазначає наступне.

На адресу гр. ОСОБА_1 неодноразово 14.09.2017, 27.09.2017, 20.10.2017 з метою встановлення обставин перевищення строку транзитного переміщення через митну територію України автомобіля HONDA CIVIC 5DR були направлені листи та повістка з пропозиціями прибути до Управління протидії митним правопорушеннями Харківської митниці ДФС для надання пояснень та участі в складанні протоколу про порушення митних правил за частиною 3 ст. 470 МКУ, а також розгляді справи.

Вказані листи надсилалися на адресу вказану позивачем в заяві від 11.09.2017 року: АДРЕСА_1 , про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 61, 63, 71).

Також, 10.10.2017 року на адресу гр. ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , був направлений примірник протоколу про порушення митних правил від 10.10.2017 року № 1071/80700/17, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.50).

Відповідно до ч.8 ст. 494 МК України протокол вважається врученим навіть у разі, якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не перебувала за повідомленою нею адресою або місце проживання чи фактичного перебування, назване нею, є недостовірним.

Враховуючи, що кореспонденція позивачу надсилалася за повідомленою позивачем адресою, то така кореспонденція вважається врученою, а тому доводи позивача про те, що його не було повідомлено про розгляд справи та винесення оскаржуваної постанови є необгрунтованими.

Таким чином, оскаржувана постанова Харківської митниці ДФС у справі про порушення митних правил від 11.01.2018 № 1071/80700/17 за ч.3 ст.470 МКУ є законною, винесеною з дотриманням вимог законів України, в межах повноважень та у спосіб передбачений законодавством України.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги позивача є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Таким чином, через неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківської митниці Державної фіскальної служби України задовольнити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 21.06.2019 року по справі № 643/5798/18 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 до Харківської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови про порушення митних правил відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) С.С. Рєзнікова А.О. Бегунц