Справа № 300/1568/19
Суддя: Грицюк П.П.
Дата ухвалення: 2019-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" вересня 2019 р. справа № 300/1568/19
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Грицюк П.П., розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі відповідач), в якому позивач просить:
- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку та виплаті основної державної пенсії, на підставі прямої дії ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року згідно відсотку втрати працездатності 60 %, тобто як добуток п`яти мінімальних заробітних плат та відповідного відсотку втрати працездатності;
- зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату позивачу пенсії, на підставі прямої дії ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року згідно відсотку втрати працездатності 60 %, тобто як добуток п`яти мінімальних заробітних плат та відповідного відсотку втрати працездатності, починаючи з 25.04.2019 року.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.07.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с. 1-2).
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII (далі - Закон № 796-XII). 11.07.2019 року позивач звернувся зі заявою до відповідача про перерахунок та виплату пенсії з 25.04.2019 року, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року відповідно до статті 59 Закону № 796-XII. Однак, відповідач листом від 26.06.2019 року відмовив позивачу у перерахунку такої пенсії, мотивуючи тим, що оскільки рішенням Конституційного Суду України від 25.04.2019 №1-р(ІІ)/2019 не визначено порядок виконання рішення, на даний час Мінсоцполітики розробляє проекти відповідних змін ст. 59 та п. 9-1 постанови КМУ №1210. Вважає таку відмову протиправною, оскільки рішенням Конституційного Суду України від 25.04.2019 №1-р(ІІ)/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення "дійсної строкової", що міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону № 796-ХІІ зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюється лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю. Словосполучення "дійсної строкової", що міститься в положеннях частини третьої статті 59 Закону № 796-ХІІ зі змінами, визнане неконституційними, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Таким чином, вважає, що позивач має право на перерахунок та виплату пенсії з 24.04.2019 року, обчисливши її з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, з урахуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 рік, відповідно до частини третьої статті 59 Закону № 796-ХІІ, оскільки позивач з 18.07.1986 року по 30.09.1986 року був призваний на військові збори та в складі військової частини НОМЕР_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, внаслідок чого отримав ІІІ групу інвалідності. Просив позов задовольнити.
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 13.08.2019 року. Щодо заявлених позовних вимог заперечив з підстав, наведених у відзиві (а.с. 29-31). Просив суд в задоволенні позову відмовити, з урахуванням тієї обставини, що у зв`язку з прийняттям рішення Конституційним Судом України від 25.04.2019 №1-р(ІІ)/2019, Кабінетом Міністрів України 26.06.2019 року прийнято постанову № 543 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України», якою абзацу 1 пункту 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМУ від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», постанова набрала чинності з 01.07.2019 року. На виконання постанови відділом з питань призначення та перерахунку пенсії № 4 проведено, як пробний варіант перерахунок пенсії позивача рішенням від 02.07.2019 року, розмір пенсії склав 9435,62 грн, однак вказаний розмір є менший ніж розмір пенсії (9737,53 грн), який виплачується позивачу на виконання рішення Долинського районного суду від 08.08.2014 року. Крім того, вказав, що вимога щодо звернення постанови до негайного виконання не підлягає до задоволення, оскільки предметом позову є питання визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, а не стягнення певних сум. Щодо встановлення судового контролю вказав, що у відповідності ст. 383 КАС України, встановлення судового контролю це право судді, а не обов`язок. Просив в задоволенні позову відмовити.
Відповідно до ч. 3 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, встановив наступне.
ОСОБА_1 з 13.04.2009 року встановлено ІІІ групу інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, про що свідчить довідка серії № МСЕ 201779 К від 13.04.2009 року (а.с. 17), та є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (1 категорія) та є інвалідом ІІІ групи (безстроково), у зв`язку із захворюванням, пов`язаним із наслідками ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2 від 19.02.2003 року (а.с.16).
Позивач має статус інваліда війни 3 групи, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_3 від 11.11.2016 року, що дає йому право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни (а.с. 15).
З 29.01.2003 року позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Долинському районі та отримує пенсію по ІІІ групі інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
11.07.2019 року позивач звернувся зі заявою до відповідача про перерахунок та виплату пенсії з 25.04.2019 року, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII та ч. 5 ст. 45 Закону України № 1058 (а.с. 21-22).
Листом від 26.06.2019 року № 467/П-15 відповідач відмовив ОСОБА_1 у перерахунку такої пенсії, мотивуючи тим, що Міністерство соціальної політики України не визначилось з порядком обчислення пенсій зазначеним категоріям осіб (а.с. 23).
Не погоджуючись з діями Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області, позивач з даним позовом звернувся до суду.
При цьому, слід зазначити, що у відповідності до норм ст. 9 КАС України період по 25.04.2019 року, в даній адміністративній справі, судом не розглядається.
Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступного.
Частиною першою статті 15 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII визначено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом Української РСР "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.
Законом України від 03.10.2017 № 2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" (далі - Закон № 2148-VIII) статтю 59 Закону № 796-ХІІ викладено в наступній редакції: "Пенсії військовослужбовцям призначаються з їх грошового забезпечення згідно з цим Законом та іншими законодавчими актами. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається відповідно до статті 51 цього Закону.
Військовослужбовцям пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї за їх бажанням можуть призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством для осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), або відповідно достатті 54 цього Закону.
Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року".
Закон № 2148-VIІІ в частині внесених змін, згідно Прикінцевих та перехідних положень, набрав чинності з 01.10.2017 року.
Тобто, Законом № 2148-VIII розширено перелік категорій осіб, які мають право на отримання пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, а саме:
1) особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань;
2) особи, які брали участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби.
Таким чином, з 01.10.2017 року дія частини третьої статті 59 Закону № 796-XII поширювалась на осіб, які відповідають наступним критеріям: 1) особа брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, або 2) особа брала участь у ліквідації наслідків інших ядерних аварій та випробувань, або 3) особа брала участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї. Таке право виникає у зазначених осіб лише за наявності у сукупності трьох умов: 1) особа має статус особи з інвалідністю; 2) особа отримала статус особи з інвалідністю виключно внаслідок участі у ліквідації відповідних наслідків та у військових навчаннях; 3) особа брала участь у ліквідації відповідних наслідків та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби.
Однак, 25.04.2019 Конституційним Судом України ухвалено рішення у справі №3-14/2019 (402/19, 1737/19) (№1-р(II)/2019), яким вирішено:
1) визнати таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю;
2) словосполучення "дійсної строкової", що міститься в положеннях частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Відповідно до статті 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" від 13.07.2017 № 2136-VIII, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Суд встановив, що з 18.07.1986 року по 03.09.1986 року позивач був призваний на військові збори та в складі військової частини НОМЕР_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, внаслідок чого отримав ІІІ групу інвалідності, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_3 та експертним заключенням від 05.12.2002 року (а.с. 15, 18).
Також, позивач являється учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (1 категорія), про що свідчить посвідчення серії НОМЕР_4 (а.с. 16).
Таким чином, враховуючи те, що позивач являється учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (1 категорія), внаслідок чого отримав ІІІ групу інвалідності, суд дійшов висновку, що останній належить до числа осіб, на яких поширюється дія статті 59 Закону № 796-ХІІ.
Водночас, відповідно до пункту 9-1 Постанови № 1210 (пункт 9-1 в редакції, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин) за бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, за формулою: П = Зс х Кзс х Кв/100%,
де П - розмір пенсії;
Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, визначається як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки;
Кзс - середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії;
Кв - розмір відшкодування фактичних збитків (у відсотках).
Середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії (Кзс), визначається за формулою:
Кзс=Зп(мін) х 5/Зс1,
де Зп(мін) - розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року;
Зс 1 - середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за рік, що передує відповідному року.
Розмір відшкодування фактичних збитків (Кв) визначається як відсоток втрати працездатності, визначений органами медико-соціальної експертизи.
У разі зміни розміру мінімальної заробітної плати проводиться перерахунок зазначених пенсій виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.
15.11.2017 року (після внесення змін до статті 59 Закону № 796) Постановою № 851 внесено зміни до Порядку, а саме: у першому реченні пункту 1 слова і цифри "ст. 54 і 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" замінено словами і цифрами "статей 54, 57 і 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та доповнено Порядок пунктом 9-1 такого змісту: "За бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року".
Таким чином, пункт 9-1 Порядку № 1210 прийнятий на реалізацію норми частини третьої статті 59 Закону № 796 та підлягає застосуванню до осіб, на яких поширюється дія частини третьої статті 59 вказаного Закону.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статей 9, 77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
При цьому, в силу положень частини другої статті 77 КАС, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Також, суд враховує, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Таким чином, враховуючи Рішення Конституційного Суду України №1-р(ІІ)/2019 від 25.04.2019, суд дійшов висновку, що частина третя статті 59 Закону № 796-XII щодо призначення пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати поширюється на позивача з 25.04.2019 року.
При цьому, аналізуючи пункт 9-1 Постанови № 1210, суд дійшов висновку, що зазначена пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року лише за бажанням особи, тобто за волевиявленням особи, а тому таке обчислення пенсії повинно здійснюватися з моменту звернення особи з відповідною заявою.
Щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання відповідача подати в установлений судом термін звіт про виконання судового рішення, суд зазначає наступне.
Частиною 1 статті 382 КАС України встановлено, що суд, який ухвалив рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Таким чином, вказаною статтею КАС України встановлено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, проти якого ухвалено рішення, подати у встановлений судом строк звіт про його виконання.
Проаналізувавши обставини справи, суд не вбачає достатніх підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по вказаній адміністративній справі.
Вимога позивача про звернення постанови суду до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць до задоволення не підлягає. Предметом судового розгляду у цій справі є перевірка наявності у позивача права на перерахунок та виплату пенсії відповідно Закону №796-XII. Натомість пункт 1 частини 1статті 371 КАС України передбачає негайне виконання постанов суду про присудження виплати пенсій, а не перерахунку пенсій.
Таким чином, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дій, підлягає до задоволення частково.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті основної державної пенсії, на підставі ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року з урахуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за рік, що передує відповідному року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 25.04.2019 року, на підставі ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року з урахуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за рік, що передує відповідному року з врахуванням попередніх виплат.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ), АДРЕСА_1 ;

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, (), вул. Незалежності, 44, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76018.

Суддя /підпис/ Грицюк П.П.