Справа № 480/2743/19
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2019-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2019 р. Справа № 480/2743/19

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Савицької Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Сумської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови, стягнення надмірно сплачених митних платежів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Сумської митниці ДФС і просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення Сумської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 14.05.2019 № UA805180/2019/000116/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA805180/2019/00275;

- стягнути з відповідача надмірно сплачені позивачем митні платежі внаслідок коригування митної вартості в сумі 27250,08 грн.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що придбав у Бельгії за 5200 євро уживаний автомобіль марки RENAULT, модель SCENIC, 2014 р.в. З метою здійснення митного оформлення придбаного автомобіля та підтвердження митної вартості товару, митним брокером було подано до Сумської митниці ДФС митну декларацію ІМ40 ДЕ № UA805180/2019/013799, у якій вартість автомобіля визначена декларантом за ціною рахунку-фактури, що відповідало реальній ціні правочину та дорівнювало сплаченій сумі 5200 євро. Окрім митної декларації до митного оформлення були подані також інші документи, які визначені Митним кодексом України (далі - МК України). Однак, 14.05.2019 митниця прийняла рішення про коригування митної вартості №UA805180/2019/000116/2 та картку відмови у митному оформленні №UA805180/2019/00275, згідно з якими митний орган визначив вартість автомобіля в розмірі 8100 євро. Позивач вважає вказані рішення відповідача протиправними, оскільки відповідач у своїх рішеннях не вказав конкретні обставини, які викликали у митного органу сумніви, не спростував числові значення складових митної вартості транспортного засобу, не зазначив конкретні факти, які вплинули на коригування вартості даного товару.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 24.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін.

Представник відповідача, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, подав до суду відзив на позовну заяву (а.с. 35-42), у якому зазначив, що при опрацюванні поданої позивачем митної декларації спрацювали профілі ризику, у зв`язку з чим позивачу було запропоновано надати додаткові документи для підтвердження вартості автомобіля. Оскільки позивач не надав платіжних документів на підтвердження ціни, що була сплачена за автомобіль, відповідач прийняв оскаржувані рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд частково задовольняє позовні вимоги, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 придбав у Бельгії за 5200 євро уживаний автомобіль марки RENAULT, модель SCENIC, 2014 року виготовлення.

З метою здійснення митного оформлення придбаного автомобіля та підтвердження митної вартості товару, митним брокером було подано до Сумської митниці ДФС митну декларацію ІМ40 ДЕ № UA805180/2019/013799 (а.с. 20), у якій вартість автомобіля визначена декларантом за ціною рахунку-фактури, а саме: 5200 євро. До декларації були додані також інші документи, а саме:

- акт про проведення огляду транспортного засобу UA205010/2019/18486 від 08.05.2019 (а.с.18);

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 08.12.2014;

- квитанція про попередню оплату за митне оформлення автомобіля №1588-3170- 0444-3076 від 08.05.2019 на суму 64540,00 грн (а.с.24);

- сертифікат відповідності ТОВ «Укр-Тест-Стандарт» серія У ТС №196307 від 10.05.2019 (а.с.16).

- договір купівлі-продажу від 02.05.2019 з вказівкою ціни 5200 євро (а.с.23).

14.05.2019 відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів №UA805180/2019/000116/2 (а.с.13), картку відмови у митному оформленні №UA805180/2019/00274 та повторно картку відмови у митному оформленні №UA805180/2019/00275, згідно з якими, вартість автомобіля, визначену декларантом для цілей нарахування митних платежів, було відхилено та визначено митну вартість за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів). Згідно із цим рішенням, вартість автомобіля для цілей нарахування митних платежів митницею було визначено в розмірі 8100 євро, замість заявленої декларантом 5200 євро, тобто, митну вартість було збільшено митницею на 2900 євро.

У графі 33 рішення про коригування митної вартості товарів від 14.05.2019 №UA805180/2019/000116/2 зазначено таку причину коригування: "Спрацювання профілю ризику 105-2 "Вартість товару нижча наявної цінової інформації, отриманої у тому числі із зовнішніх джерел. Обов`язкове залучення відповідного спеціалізованого підрозділу для визначення MB за VIN-кодами: НОМЕР_1 , валюта - EUR, вартість - 8100,00". Рішення про проведення перевірки достовірності заявленої фактурної вартості транспортного засобу прийнято органом доходів і зборів на підставі результатів застосування системи управління ризиками за інформацією спеціалізованих видань та/або інформаційних ресурсів, які містять відомості про ціни, сформовані у відповідному регіоні світового ринку, з урахуванням марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального та фактичного пробігу оцінюваного транспортного засобу. Орган доходів і зборів повідомив особі, яка декларує транспортний засіб, про можливість доведення достовірності заявленої фактурної вартості транспортного засобу шляхом подання інформації із спеціалізованих видань та/або інформаційних ресурсів, які містять відомості про ціни, сформовані у відповідному регіоні світового ринку, або висновку про якісні та вартісні характеристики транспортного засобу, підготовленого спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством. Для підтвердження заявленої митної вартості декларанту направлено запит на надання додаткових документів. Між декларантом і митним органом проведено консультацію. Підстави для визначення митної вартості: інформація спеціалізованих видань та/або інформаційних ресурсів, які містять відомості про ціни, сформовані у відповідному регіоні світового ринку, з урахуванням марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального та фактичного пробігу оцінюваного транспортного засобу. Декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 МКУ або до суду".

Як зазначено відповідачем у відзиві, підставою для прийняття оскаржуваних рішень стало ненадання позивачем належного документа на підтвердження заявленої митної вартості.

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до ст. 49 МК України є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (ч. 2 ст. 52 МК України).

Відповідно до ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах 5, 6 ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 МК України).

Частиною 3 ст. 53 МК України встановлено, що в разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи відповідно до переліку, наведеному в даній нормі.

Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Із матеріалів справи встановлено, що оскаржувані рішення прийняті відповідачем у зв`язку з ненаданням позивачем на електронне повідомлення митного органу документів, що підтверджують митну вартість товару.

Відповідно до ст. 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Пунктом 2 ч. 5 ст. 54 МК України встановлено, що орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана (п. 2 ч. 4 ст. 54 МК України).

На підтвердження вартості товару при подачі митної декларації позивач надав договір купівлі-продажу від 02.05.2019 № 2019158. Відповідно до вказаного договору, автомобіль був придбаний позивачем за 5200 євро.

Відповідач, не погоджуючись із вартістю автомобіля, зазначає, що позивачем не надано належний документ на підтвердження заявленої митної вартості.

У той же час відповідач, визначаючи вартість вказаного автомобіля у розмірі 8100 євро, не надав жодного доказу на підтвердження правомірності визначення вказаної вартості легкового автомобіля.

Отже, суд дійшов висновку, що заявлена позивачем митна вартість автомобіля підтверджується належними документами відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Сумська митниця ДФС як суб`єкт владних повноважень не довела правомірності прийняття рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправними та скасування рішення Сумської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 14.05.2019 № UA805180/2019/000116/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA805180/2019/00275 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача надмірно сплачених митних платежів внаслідок коригування митної вартості в сумі 27250,08 грн, то суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 1, 5 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення. Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.

Згідно положень статей 57, 58 МК України питання контролю правильності обчислення декларантом митної вартості в разі виникнення обґрунтованого сумніву, відносяться до виключної компетенції митних органів.

Відповідно до ч.1 ст. 301 МК України повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.

У відповідності до положень п.п. 43.3, 43.4 ст.43 Податкового Кодексу України обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми. Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Більше того, пунктом першим розділу III Порядку повернення авансових платежів (передоплати) і помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2017 № 643, визначено, що для повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплаченої/суми митних, інших платежів та пені здійснюється за заявою платника податків протягом 1095 днів від дня її виникнення. Повернення сум відповідних митних платежів у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 301 Митного кодексу, здійснюється за умови, що заява подається не пізніше одного року з дня, наступного за днем виникнення обставин, що тягнуть за собою повернення сплачених сум митних платежів

Згідно із пунктом 3 розділу III Порядку повернення авансових платежів (передоплати) і помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів до заяви додається, зокрема, виконавчий лист суду та/або рішення суду, що набрало законної сили (за наявності), щодо повернення сум відповідних митних платежів.

Відповідно до пункту 4, 5 Порядку повернення авансових платежів (передоплати) і помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів після реєстрації в митниці ДФС заява платника податку про повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені передається на опрацювання до Підрозділу. Підрозділ перевіряє факт перерахування суми коштів з відповідного рахунку до державного бюджету за допомогою автоматизованої системи митного оформлення та відсутність у нього податкового боргу. За результатами опрацювання готує висновок або лист про відмову в поверненні коштів з відповідним обґрунтуванням.

Таким чином, виходячи із вищенаведених норм законодавства, обов`язковою умовою для підготовки митницею висновку стосовно повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів є наявність у митниці заяви платника податку щодо повернення таких коштів.

У зв`язу з вищевикладеним, дана позовна вимога заявлена позивачем передчасно, а тому задоволенню не підлягає.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України "Про судовий збір" і такий ним не сплачувався (а.с.10). Відтак, підстави для компенсації витрат за сплату позивачем судового збору у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 257, 262-263, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Сумської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови, стягнення надмірно сплачених митних платежів - задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Сумської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 14.05.2019 № UA805180/2019/000116/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA805180/2019/00275.

У іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Савицька