Справа № 200/9526/19-а
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2019-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2019 р. Справа№200/9526/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Волгіна Н.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України

Донецької області

про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій відповідача протиправними щодо невиплати їй пенсії з 1 липня 2018 року по 30 листопада 2018 року; зобов`язання виплатити виниклу заборгованість із пенсії з 1 липня 2018 року по 30 листопада 2018 року в повному обсязі.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вона є пенсіонером та внутрішньо переміщеною особою, проживає у м. Маріуполі Донецької області, має місце постійної реєстрації у м. Сніжне Донецької області, перебуває на облікув Маріупольському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з 19 липня 2018 року на підставі особистої заяви, яка міститься в матеріалах пенсійної справі та отримує пенсію за віком.

За період з 1 липня 2018 року по 30 листопада 2018 року відповідач не проводив виплату їй пенсії. Поточну пенсію відповідач почав виплачувати з грудня 2018 року. З метою з`ясування причин невиплати заборгованості з пенсії, позивач звернулася до відповідача із відповідною заявою, у відповідь на яку Управління сповістило позивача, що виплата пенсії за спірний період була призупинена у зв`язку із отриманням 19 вересня 2018 року витягу з протоколу засідання комісії соціального захисту населення Маріупольської міської ради № 34 від 20 серпня 2018 року про призначення соціальних виплат внутрішньо переміщеній особі. Також у своєму листі повідомило позивача, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 6 червня 2016 року № 365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо-переміщеним особам» суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Зазначене, на переконання ОСОБА_1 , є порушенням гарантованого Конституцією України права громадянина на соціальний захист, яке включає, зокрема, і право на матеріальне забезпечення у разі повної, часткової або тимчасової працездатності, а також в старості та в інших випадках, передбачених законом. Позивач вважає, що виплату їй пенсії було припинено з підстав, що не передбачені ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а тому пенсія повинна бути їй виплачена за минулий час без обмежень будь-яким строком (а.с. 4-6).

У наданому до суду відзиві на позов відповідач зазначив про відсутність підстав для задоволення заявлених позивачем вимог, обґрунтовуючи це наступним.

Позивач перебуває на обліку в Маріупольському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України як отримувач пенсії за віком.

Постановою Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 року № 365 затверджено порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Відповідно до п. 15 постанови Кабінету Міністрів України № 365 орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

До теперішнього часу окремий порядок не визначений (а.с. 16-18).

Ухвалою суду від 2 серпня 2019 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (а.с.1-2).

Ухвалою суду від 16 серпня 2019 року вирішено питання про перехід до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 10 вересня 2019 року (а.с. 22).

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання позивача як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_1 , місце постійної реєстрації: АДРЕСА_2 Сніжне, АДРЕСА_3 . Позивач є пенсіонером та має право на отримання пенсії за віком; на обліку в Маріупольському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області (а.с. 7-9, 12, 19).

Відповідач, Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, , місцезнаходження: 87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, буд. 27А, є органом державної влади (а.с. 23-24).

Судом встановлено, що позивач є пенсіонером та має право на отримання пенсії за віком, що підтверджується довідками Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 15 травня 2019 року та від 9 серпня 2019 року за №№ 19830/39-1/19, 11777/37 8/04 (а.с. 12, 19).

З липня 2016 року по червень 2018 року (відповідно до позовної заяви та доданих до неї матеріалів) позивач знаходилась на обліку та отримувала пенсію як внутрішньо переміщена особа в Головному управлінні Пенсійного фонду України Херсонської області(а.с. 4-6, 10-11).

З липня 2018 року позивач перебуває на обліку в Маріупольському управлінні Пенсійного фонду України Донецької області на підставі особистої заяви.

Як встановлено судом, після звернення позивача 19 липня 2018 року із заявою про призначення/поновлення виплати пенсії до відповідача останній звернувся із запитом до Комісії соціального захисту населення Маріупольської міської ради № 34 від 20 серпня 2018 року щодо призначення/поновлення виплати пенсії позивачу та 19 вересня 2018 року отримав витяг із протоколу засідання комісії про призначення позивачу пенсії (а.с. 11).

З грудня 2018 року відповідачу була розпочата виплата пенсії (поточних платежів) (а.с. 12, 19).

Заборгованість нарахованої, але не виплаченої пенсії позивачу за період з 1 липня по 30 листопада 2018 року позивачу станом на час розгляду справи не сплачена.

Будучи не згодною із невиплатою їй пенсії за спірний період позивач звернулася до Донецького окружного адміністративного суду із даним позовом.

При прийнятті рішення по суті спору суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 1 ст. 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг передбачено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

Відповідно ст. 5 цього Закону цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Згідно ст. 85 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (зі змінами та доповненнями) (далі Закон № 1788-ХІІ, Закон України «Про пенсійне забезпечення») пенсії виплачуються за місцем проживання пенсіонера, незалежно від реєстрації місця проживання.

Згідно зі ст. 1 Закону України від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі - Закон № 1706-VII, Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»), який набрав чинності 22 листопада 2014 року, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Статтею 2 Закону № 1706-VII визначено, що Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

Згідно з ч. 1 ст. 4 цього Закону факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених ст. 12 цього Закону.

Відповідно до ст. 7 Закону № 1706-VII для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на пенсійне забезпечення, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509.

Відповідно до ст. 47 Закону № 1058-IV пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 4.12 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 7 липня 2014 року № 13-1)при переїзді пенсіонера на постійне або тимчасове проживання до іншої адміністративно-територіальної одиниці орган, що призначає пенсію, не пізніше трьох робочих днів з дня одержання заяви надсилає запит про витребування пенсійної справи до органу, що призначає пенсію, за попереднім місцем проживання (реєстрації) пенсіонера. Пенсійна справа не пізніше п`яти робочих днів з дня одержання запиту пересилається органу, що призначає пенсію, за новим місцем проживання (реєстрації).

Як встановлено судом вже 19 липня 2018 року пенсійна справа позивача була отримана відповідачем (а.с. 11).

Разом із цим у строк, передбачений ст. 47 Закону № 1058-IV, відповідач не почав виплачувати пенсію позивачу.

За поясненням управління пенсія позивачу нараховувалась, але не виплачувалась у зв`язку зі з`ясуванням відповідачем місця фактичного проживання ОСОБА_1 , для чого управлінням був зроблений відповідний запит до Комісії соціального захисту населення Маріупольської міської ради, та у відповідь на який 19 вересня 2018 року отриманий протокол про призначення/поновлення позивачу виплати пенсії(а.с. 17).

Суд зазначає, що в матеріалах справи наявна довідка про реєстрацію позивача як внутрішньо переміщеної особи 18 липня 2018 року станом, яка як вбачається із позовної заяви позивача та не заперечується відповідачем, була додана позивачем 19 липня 2018 року до заяви про призначення/поновлення виплати пенсії.

Як вже зазначалось судом, зазначена довідка є документом, який підтверджує статус особи як внутрішньо переміщеної та містить в собі відомості щодо місця проживання цієї особи.

Також суд зауважує, що після отримання відповідачем протоколу Комісії соціального захисту населення Маріупольської міської ради у вересні 2018 року пенсія позивачу почалась виплачуватись лише у грудні 2018 року.

Враховуючи наведене вище суд дійшов висновку, що неправомірність бездіяльності відповідача щодо невиплати позивачу пенсії у період з 1 липня по 30 листопада 2018 року.

Згідно ст. 46 Закону № 1058-IV нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Щодо посилання відповідача на постанову Кабінету Міністрів України № 365 "Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам", зокрема на п. 15, відповідно до якогосуми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України, суд зазначає наступне.

Згідно до п. 1 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 року постанову № 365 "Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам", яка набрала чинності 14 червня 2016 року (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів Українивід 25 квітня 2018 року № 335), цей Порядок визначає механізм призначення (відновлення) внутрішньо переміщеним особам виплати довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг (далі - соціальні виплати) за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Таким чином, зазначена постанова стосується питань:1) призначення внутрішньо переміщеним особам виплат та 2) відновлення такихвиплат, тобто, виплат, стосовно яких у випадках, передбачених чинним законодавством (ст. 49 Закону № 1058-IV), було прийнято рішення про припинення (зупинення) соціальнихвиплат.

Як встановлено судом бездіяльність відповідача з приводу невиплати нарахованих позивачу пенсійних виплат мала місце не при призначенні пенсії позивачу та не при вирішенні питання про відновлення виплати пенсії, стосовно якої раніше було прийнято рішення про припинення/зупинення її виплати відповідно до ст. 49 Закону № 1058-IV.

Так, що відповідно до зазначеної статті виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ч.ч. 2-3 ст. 9 КАС України кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи, що позивач звернулась до суду із позовними вимогами про визнання протиправними дій відповідача щодо призупинення виплати з липня 2018 року пенсії позивачу, беручи до уваги встановлені судом обставини, суд вважає за для належного захисту прав позивача вийти за межі позовних вимог ОСОБА_1 та визнати протиправною бездіяльність відповідача в частині невиплати нарахованої позивачу пенсії за період з 1 липня по 30 листопада 2018 року з нарахуванням компенсації втрати частини доходів відповідно до ст. 46 Закону № 1058-IV.

В задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо призупинення виплати відмовити.

На підставі приписів ч. 4 ст. 245 КАС України, беручи до уваги висновок суду щодо протиправної бездіяльності відповідача стосовно невиплати позивачу пенсії за спірний період, суд вважає позовні вимоги позивача про зобов`язання відповідача виплатити позивачу виниклу заборгованість з виплати призначеної їй пенсії за віком за період з 1 липня 2018 року по 30 листопада 2018 року - такими, що підлягають задоволенню.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з такого.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що ухвалою суду від 2 серпня 2019 року позивачу відстрочено сплату судового збору до вирішення справи по суті, беручи до уваги, що позивачем заявлені позовні вимоги немайнового характеру (визнання дій/бездіяльності протиправними), а позовні вимоги зобов`язання відповідача виплатити виниклу заборгованість з пенсії є похідними від вимог про визнання дій протиправними, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача суму судового збору на користь Державного бюджету України в розмірі 768,40 грн.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій - у межах суми стягнення за один місяць, з огляду на що рішення про зобов`язання відповідача сплатити заборгованість підлягає негайному виконанню в частині сплати заборгованості з виплати пенсії за один місяць.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 9, 72-77, 94, 139, 193, 242, 246, 257-258, 293, 295Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 Завенівнидо Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо невиплати ОСОБА_1 пенсії заперіод з 1 липня 2018 року по 30 листопада 2018 року.

Зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: 87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, буд. 27А) виплатити Оганян ОСОБА_3 Завенівні (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 місце реєстрації: АДРЕСА_4 ) в повному обсязі заборгованість з пенсії, яка виникла за період з 1 липня 2018 року по 30 листопада 2018 рокуз нарахуванням компенсації втрати частини доходів відповідно до ст. 46 Закону № 1058-IV.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місце знаходження: 87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, 27 «а») на користь Державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України) за наступними реквізитами: рахунок - 6001, , код банку 899998, отримувач ГУК у м. Києві/м. Київ 22030106, код класифікації доходів бюджету 22030106, судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Звернути до негайного виконання рішення суду в частині зобов`язання відповідача виплати ОСОБА_1 заборгованість з виплати пенсії за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною 2 статті 299 цього Кодексу.

Згідно приписів підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги на рішення Донецького окружного адміністративного суду подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Н.П. Волгіна