Справа № 540/862/19
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2019-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2019 р.м.ОдесаСправа № 540/862/19
Головуючий в 1 інстанції: Морська Г.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Федусика А.Г.,

суддів: Запорожана Д.В. та Танасогло Т.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Комунального підприємства "Новокаховське житлово-експлуатаційне управління" на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 10 червня 2019 року по справі за адміністративним позовом Комунального підприємства "Новокаховське житлово-експлуатаційне управління" до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року Комунальне підприємство "Новокаховське житлово-експлуатаційне управління" (далі КП) звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправними дії ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (далі ДФС), зобов`язати внести зміни до облікової картки платника податків КП та змінити стан розрахунків, а також скасувати податкове рішення відповідача № від 04 березня 2019 року.

В обґрунтування позову було зазначено, що за період, зазначений у податковому рішенні, підприємство систематично проводило оплати в рахунок поточних платежів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування під час надходження цільових коштів, які виділялись з бюджету безпосередньо для виплати заробітної плати та ЄСВ на нараховану поточну зарплату. Натомість податковим органом погашалась недоїмка нарахованого єдиного внеску за попередні періоди, що не відповідало призначенню платежу, вказаному у платіжних дорученнях. Тобто погашалась заборгованість з ЄСВ за минулі періоди, всупереч періодам, вказаним в платіжних дорученнях. Позивач вважає, що відповідач неправомірно змінював призначення платежу.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 10 червня 2019 року позовні вимоги було залишено без задоволення.

Не погоджуючись з даним рішенням суду КП подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та задовольнити позов повністю.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Судом першої інстанції було встановлено, що КП зареєстровано в якості юридичної особи (), з 08 грудня 2010 року перебуває на обліку Новокаховської ДПІ ГУ ДФС у Херсонській області, є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

04 березня 2019 року ДФС було винесено рішення від 04 березня 2019 року № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску до КП, яким застосовано штрафні санкції у сумі 170788,67 грн., а також нарахована пеня у розмірі 94523,82 грн. за період з 21 лютого 2018 року до 06 листопада 2018 року.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся зі скаргою в ДФС України, яке своїм рішенням від 17 квітня 2019 року №18125/6/99-99-11-05-02-25 скаргу КП залишила без задоволення, а прийняте рішення - без змін.

Погашення недоїмки нарахованого єдиного внеску за попередні періоди та винесення вказаного рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску і стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач правомірно здійснював перерозподіл коштів, а відтак сума штрафних санкцій у розмірі 170788 грн. 67 коп. та пеня у розмірі 94523,82, які нараховані згідно рішення про сплату боргу, є обґрунтованими та обрахованими відповідно до вимог чинних нормативно - правових актів України.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України.

Положеннями п.1 ч.1 ст.4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі Закон) передбачено, що платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Пунктом 1 частини 2 статті 6 Закону визначено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до ч.5 ст.9 Закону сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - договір про добровільну участь).

Частиною 8 статті 9 Закону встановлено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця.

При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць.

За змістом ч.6 ст.25 Закону вбачається, що за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Крім того, відповідно до п.4 підрозд.2 розд. ІІІ Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07 квітня 2016 року № 422 (далі Порядок) при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник, у першу чергу зараховуються у рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник, у наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу у рахунок пені згідно з черговістю їх виникнення.

Якщо платник не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), орган ДФС самостійно здійснює розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами не заперечується, що протягом 2018 року у позивача рахувався борг з ЄСВ, що підтверджується даними облікової картки платника ЄСВ. Відповідно за обліковими даними інформаційної системи АІС «Податковий блок» загальна сума заборгованості КП станом на 04 березня 2019 року становить 46209,89 грн..

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що КП в період з серпня по жовтень 2018 року було проведено оплату з ЄСВ, яку податковий орган зараховував в рахунок недоїмки за попередні періоди.

Таким чином, враховуючи вищезазначені норми чинного податкового законодавства, зокрема, ч.6 ст.25 Закону та п.4 підрозд.2 розд. ІІІ Порядку, які прямо передбачають обов`язок податкового органу зі сплачених коштів зараховувати спершу в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення (у разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені) та приймаючи до уваги наявність заборгованості КП зі сплати ЄСВ, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи, викладені у апеляційній скарзі, за змістом ідентичні викладеним у позові, зазначених висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального права.

Також, доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішенні, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку щодо спірних правовідносин.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Новокаховське житлово-експлуатаційне управління" - залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 10 червня 2019 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Федусик А.Г.
Судді Запорожан Д.В. Танасогло Т.М.