Справа № 1340/6285/18
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2019-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 вересня 2019 року
м. Київ
справа №1340/6285/18
адміністративне провадження №К/9901/25091/19

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2019 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

28 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправною бездіяльності в/ч НОМЕР_1 щодо ненадання їй матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2018 рік у розмірі місячного грошового забезпечення; зобов`язання нарахувати та виплатити матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2018 рік у розмірі місячного грошового забезпечення, відповідно до наказу Міністерства оброни України від 07.06.2018 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам».

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21 травня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2019 року рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 травня 2019 року скасовано та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо неналежного розгляду рапорту ОСОБА_1 від 01 листопада 2018 року про надання їй матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2018 рік;
- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України розглянути рапорт щодо виплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2018 рік та прийняти відповідне рішення.

В іншій частині позову відмовлено.

02 вересня 2019 року до касаційного суду надійшла скарга Військової частини НОМЕР_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2019 року.

Перевіривши матеріали касаційної скарги суд зазначає таке.

Згідно положень частини четвертої статті 330 КАС України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Згідно з пунктом другим частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою адміністративного позову немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Із тексту оскаржуваних рішень встановлено, що позивачем заявлено 1 вимогу немайнового характеру.

Згідно з статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2018 року становить 1762 грн 00 коп (станом на рік подання адміністративного позову).

Сума судового збору за подання касаційної скарги на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2019 року становить 1409 грн 60 коп (0,4х1762)х200%.

У тексті касаційної скарги викладено клопотання Військової частини НОМЕР_1 про звільнення від сплати судового збору на підставі статті 8 Закону України "Про судовий збір".

Так, скаржник зазначає, що Військова частина НОМЕР_1 не є розпорядником бюджетних коштів, кошторисних призначень на оплату судового збору на даний час у військової частини немає. Вказує, що для оплати судового збору військовій частині необхідно отримати дозвіл та кошторисні призначення від Командування Сухопутних військ Збройних Сил України.

Перевіривши клопотання Військової частини НОМЕР_1 про звільнення від сплати судового збору, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до частини першої статті 8 Законом України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Проте, відповідач не відноситься до жодної категорії, для якої передбачена можливість звільнення, відстрочення або розстрочення сплати судового збору.
З урахуванням наведеного та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб`єктами владних повноважень тощо не є підставою для звільнення (відстрочення, розстрочення) від такої сплати.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 09 січня 2018 року у справі К/9901/4048/17.

Таким чином, відсутність видатків на оплату судового збору у кошторисі відповідача не може бути підставою для звільнення від сплати судового збору, обов`язок сплати якого встановлено чинним законодавством.

Суд звертає увагу, що до клопотання не додано доказів вчинення відповідачем дій, направлених на отримання достатнього для сплати судового збору фінансування з Державного бюджету України.

З урахуванням наведеного, відсутність документа про сплату судового збору свідчить про неналежне виконання заявником вимог частини четвертої статті 330 КАС України при зверненні до суду касаційної інстанції.

Беручи до уваги наведене вище, касаційна скарга, відповідно до правил статей 169, 332 КАС України, підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання до касаційного суду документа про сплату судового збору в розмірі 1409 грн 60 коп або документів, що підтверджують наявність підстав для звільнення особи від сплати судового збору.

Реквізити для сплати судового збору: УК в Печерському районі; код отримувача (ЄДРПОУ) 38004897; банк отримувача: Казначейство України, код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача 6007; код класифікації доходів бюджету 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд 055)»; призначення платежу: «*;101; _____ (код ЄДРПОУ/реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України в установлених законом випадках); судовий збір, за позовом _____ (ПІБ/назва), Верховний Суд».

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 248, 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2019 року - залишити без руху.

Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя Ж. М. Мельник-Томенко