Справа № 1.380.2019.000548
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2019-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2019 рокуЛьвів№ 857/6488/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Бруновської Н.В.

при секретарі судового засідання Дроздовській Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства Банк Михайлівський на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 травня 2019 року (суддя- Карп`як О.О., ухвалене о 14:35 в м. Львові, повний текст рішення складено 29.05.2019р.) у справі № 1.380.2019.000548 за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулись в суд з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича. в якому просили: зобов`язати Уповноважену особу включити дані про рахунки № 980-078-000000058 від 16.10.2015 року на суму 55605 грн. 50 коп., та № 980-078-000000052 від 15.10.2015 на суму 100000,00 грн. (шляхом внесення відповідних змін/доповнення), що належать позивачам, до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16 травня 2019 року адміністративний позов задоволено.

Зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк Михайлівський Волкова Олександра Юрійовича включити дані про рахунок ОСОБА_1 до переліку рахунків за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ Банк Михайлівський за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по договору банківського рахунку Поточний рахунок Ощадний № 980-078-000000058 від 16.10.2015 року на суму 55605 грн. 50 коп.

Зобов`язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства Банк Михайлівський Волкова Олександра Юрійовича включити дані про рахунок ОСОБА_4 до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у публічному акціонерному товаристві Банк Михайлівський за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по договору банківського рахунку Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту) № 980-078-000000052 від 15.10.2015 на суму 100000,00 (сто тисяч) гривень.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства Банк Михайлівський оскаржила його, подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Вважає, що оскаржуване рішення винесене без належного з`ясування обставин справи і з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить його скасувати та прийняти нове рішення про відмову в позові.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що суд першої інстанції не врахував, що договори № 980-078-000000058 від 16.10.2015 року, та № 980-078-000000052 від 15.10.2015 укладені між ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ТзОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» без участі ПАТ «Банк Михайлівський» як повіреного, мають ознаки нікчемного, а тому і невключення позивачів до переліку вкладників банку відповідає вимогам Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, явки уповноважених представників не забезпечили, що відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи без їхньої участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 14 квітня 2016 року між позивачем ОСОБА_1 та ТзОВ «Кредитно-інвестиційний центр» було укладено договір банківського рахунку №980-078-000221502 тип Договору «Суперкапітал», статтею 1 предметом договору визначено, що сторона 1 передає стороні -2 у власність грошові кошти в розмірі, порядку та на строк, передбачені цим Договором, а сторона -2 зобов`язується повернути кошти стороні -1 та виплатити проценти, а порядку та на умовах, встановлених цим Договором. В договорі вказано, що сума коштів становить 55605, 60 гривень. Строк користування коштами зазначено не більше 368 днів.

Крім того, 16.10.2015 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 укладено договір № 980-078-000000058 банківського рахунку «Поточний рахунок «Ощадний». Згідно п.1 даного Договору банк по ініціативі Клієнта відкриває клієнту на його імя поточний рахунок № НОМЕР_1 в гривні для зберігання грошей клієнта і здійснює його розрахунково касове обслуговування за допомогою платіжних інструментів відповідно до вимог чинного законодавства, умов цього договору та розпоряджень клієнта, а клієнт зобов`язується оплачувати послуги банку. Також в пункті 3 Договору зазначено, що за користування коштами на рахунку, якщо це передбачено умовами банківського рахунку «Поточний рахунок «Ощадний», Банк нараховує та сплачує клієнту проценти на умовах та за ставкою згідно з Тарифами банку, шляхом зарахування їх на рахунок (капіталізація процентів).

Згідно виписки по особовому рахунку № НОМЕР_1 судом встановлено, що 19.05.2016 року ОСОБА_1 з рахунку у ПАТ «Банк Михайлівський» № НОМЕР_2 ТзОВ «Кредитно-інвестиційний центр» перераховано на рахунок позивача у ПАТ «Банк Михайлівський» № НОМЕР_1 кошти в сумі 55 605, 50 грн., з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором № 980-078-000221502» від 14.06.2016». Водночас, у виписці по особовому рахунку міститься інформація про те, що зараховані кошти на поточний рахунок позивача з рахунку ТОВ «Кредитно інвестиційного центру» в загальній сумі 55 605, 00 грн., що відображені в даній інформаційній довідці є нікчемним правочином.

Із матеріалів справи слідує, що 18 квітня 2016 року між позивачем ОСОБА_6 та ТзОВ «Кредитно-інвестиційний центр» було укладено договір № 980-078-000222921 тип Договору «Суперкапітал», статтею 1 предметом договору визначено, що сторона 1 передає стороні -2 у власність грошові кошти в розмірі, порядку та на строк, передбачені цим Договором, а сторона -2 зобов`язується повернути кошти стороні -1 та виплатити проценти, а порядку та на умовах, встановлених цим Договором. В договорі вказано, що сума коштів становить 100000,00 гривень. Строк користування коштами зазначено не більше 120 днів.

Крім того, 15.10.2015 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» та ОСОБА_7 укладено договір № 980-078-000000052 банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту). Згідно п.1 даного Договору банк по ініціативі Клієнта відкриває клієнту на його ім`я поточний рахунок № НОМЕР_3 в гривні для зберігання грошей клієнта і здійснює його розрахунково касове обслуговування за допомогою платіжних інструментів відповідно до вимог чинного законодавства, умов цього договору та розпоряджень клієнта, а клієнт зобов`язується оплачувати послуги банку. Також в пункті 3 Договору зазначено, що за користування коштами на рахунку, якщо це передбачено умовами банківського рахунку «Поточний рахунок «Ощадний», Банк нараховує та сплачує клієнту проценти на умовах та за ставкою згідно з Тарифами банку, шляхом зарахування їх на рахунок (капіталізація процентів).

Меморіальним ордером № 4019848 від 18.04.2016 року позивач перерахував з рахунку НОМЕР_4 у ПАТ «Банк Михайлівський» на рахунок № НОМЕР_5 ПАТ «Банк Михалівський» кошти в сумі 100 000, 00 грн., із призначенням платежу «Залічення коштів згідно з договором № 980 078- 000222921» від 18.04.2016 року». Дане платіжне доручення проведено банком 18.04.2016 року.

Згідно виписки по особовому рахунку № НОМЕР_3 судом встановлено, що 19.05.2016 року ОСОБА_8 з рахунку у ПАТ «Банк Михайлівський» № НОМЕР_2 ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» перераховано на рахунок позивача у ПАТ «Банк Михайлівський» № НОМЕР_1 кошти в сумі 100 000, грн., з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором № 980-078-000222921» від 18.04.2016». Водночас, у виписці по особовому рахунку міститься інформація про те, що зараховані кошти на поточний рахунок позивача з рахунку ТОВ «Кредитно інвестиційного центру» в загальній сумі 1000 000, 00 грн., що відображені в даній інформаційній довідці є нікчемним правочином.

Листами від 22.01.2019 року за № ЗГ1 (К)/0096 та за № ЗГ1 (К)/0095 уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» О.Ю. Волков, повідомив позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_8 , що відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичними особами через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг», до вкладу прирівнюватися кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг» віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантії, передбачених цим Законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника». Також вказано, що договір № 980-078-000221502 від 14.04.2016 року та № 980-078-000222921 від 18.04.2016 року укладено безпосередньо з ТОВ ««Кредитно інвестиційним центр», без участі ПАТ «Банк Михайлівський» як повіреного. У листах також було вказано, що вказаний договір не відповідає вимогам Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг» за своїм суб`єктивним складом.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що на підставі рішення правління Національного банку України від 23.05.2016 року №14/БТ «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 23.05.2016 №812 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Згідно з рішенням Правління Національного банку України від 12.07.2016 №124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12.07.2016 №1213 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації з 13.07.2016 до 12.07.2018 включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду №1702 від 01 вересня 2016 року призначено Уповноваженою особою та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський» Волкову О ОСОБА_9 . з 05 вересня 2016 року.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції керувався тим, що уповноважена особа Фонду дійшла помилкового висновку про визнання нікчемними правочину та транзакції по перерахуванню коштів з рахунку ТзОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на поточні рахунки позивачів у ПАТ «Банк Михайлівський» та протиправно застосував наслідки нікчемності, не включивши позивачів до переліку вкладників, які мають право на відшкодування вкладу за рахунок коштів Фонду.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Частиною першою статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до положень статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на дату прийняття такого рішення незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000,00 грн. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Фонд не відшкодовує кошти, зокрема, за вкладом у розмірі менше 10 гривень.

Згідно з частиною першою статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Частиною другою статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує, зокрема: перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду. Фонд також оприлюднює оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам у газеті "Урядовий кур`єр" або "Голос України".

Інформація про вкладника в переліку рахунків вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що держава через відповідні фінансові та організаційні механізми бере активну участь та створює належні умови для функціонування відповідно до цього Закону системи гарантування вкладів фізичних осіб шляхом забезпечення фізичній особі, яка на момент прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, мала у такому банку вклад (від 10 грн), відшкодування суми коштів, зокрема, розміщених на цьому вкладі, включаючи нараховані відсотки, за рахунок коштів Фонду у межах суми, встановленої адміністративною радою Фонду, яка не може бути меншою 200000 грн.

Отже, Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» пов`язує можливість реалізації права на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами з настанням таких обставин: 1) прийняття Національним банком України рішення про віднесення відповідного банку до категорії неплатоспроможних (у разі, якщо на дату прийняття такого рішення дія договору банківського вкладу закінчилась) або рішення про відкликання банківської ліцензії; 2) наявність на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних у фізичної особи банківського вкладу за договором, укладеним до вказаної дати; 3) наявність на зазначеному банківському вкладі фізичної особи коштів разом з нарахованими відсотками на суму не менше 10 грн; 4) включення уповноваженою особою Фонду фізичної особи до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування суми коштів за вкладами, з визначенням конкретної суми відшкодування; 5) затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, які мають право на відшкодування сум коштів за банківськими вкладами, відповідно до складеного уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, на дату прийняття Правлінням Національного банку України постанови 23 травня 2016 року № 14/БТ «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» на банківських рахунках ОСОБА_1 № НОМЕР_6 , та ОСОБА_10 № НОМЕР_7 , відкритому у ПАТ «Банк Михайлівський», знаходились грошові кошти на суму 55605 грн. 50 коп., та на суму 100000,00 грн. відповідно.

Кошти на банківський рахунок позивачів були зараховані шляхом перерахунку з банківського рахунку ТзОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» відповідно до виписок по особовому рахунку.

Разом з тим, Уповноваженою особою Фонду позивача не було включено до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування суми вкладу за рахунок коштів Фонду.

Відповідно до частини першої статті 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, відповідно до пункту 16 частини першої статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», є тимчасовою адміністрацією.

Відповідно до частини другої статті 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не пізніше наступного робочого дня після початку тимчасової адміністрації Фонд розміщує інформацію про запровадження тимчасової адміністрації в банку на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет і не пізніше ніж через 10 днів публікує її в газетах «Урядовий кур`єр» або «Голос України».

Згідно з частинами 3, 5 цієї статті виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду (кілька уповноважених осіб Фонду), якій Фонд делегує всі або частину своїх повноважень тимчасового адміністратора. Уповноважена особа Фонду повинна відповідати вимогам, встановленим Фондом. Рішення про призначення уповноваженої особи Фонду доводиться Фондом до головного офісу банку та до кожного відокремленого підрозділу банку негайно.

Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

Відповідно до частини першої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, є нікчемними (частина третя статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Також Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначені порядок складання уповноваженою особою Фонду переліку вкладників, які мають право на відшкодування сум коштів за банківськими вкладами, а також підстави та умови, за наявності яких відшкодування суми коштів за банківським вкладом фізичним особам за рахунок коштів Фонду не здійснюється.

Так, згідно з положеннями статей 37, 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд або його уповноважена особа наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів шляхом здійснення перевірки вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою статті 38 цього Закону.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, з підстав укладення банком правочинів (у тому числі договорів), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку (пункт 7 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»). Метою вказаної норми є недопущення зменшення активів банку або якості (ліквідності) таких активів на шкоду інших кредиторів, а також захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Зі змісту даної норми вбачається, що пункт 7 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не може бути застосованим до правочинів, укладених між позивачами та ПАТ «Банк Михайлівський», оскільки на підставі цих правочинів у позивача не виникло переваг (пільг) стосовно інших кредиторів банку, а також умови цих правочинів не передбачають обов`язків банку перерахувати кошти або передати майно позивачу.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією викладеною, зокрема, у постановах Верховного Суду від 10 травня 2018 року у справі № 910/14681/17, від 30 травня 2018 року у справі № 910/23036/16, від 23 жовтня 2018 року у справі № 804/6992/15.

Апеляційний суд вважає, що відповідачі не довели належними та допустимими доказами того, що у момент укладення договору банківського вкладу та здійснення транзакції ПАТ «Банк Михайлівський» щодо зарахування суми коштів на банківський рахунок, позивачі отримали перевагу стосовно інших вкладників банку та не обґрунтували, у чому така перевага полягала, а також не зазначили, які норми закону були порушені при здійсненні транзакцій щодо перерахування коштів на рахунок позивачів або під час укладення договору банківського рахунку з ПАТ «Банк Михайлівський».

При виявленні нікчемних правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не на підставі рішення уповноваженої особи Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (частини другої статті 215 Цивільного кодексу України та частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб») незалежно від того, чи була проведена передбачена частиною другою статті 38 цього ж Закону перевірка правочинів банку і прийняте відповідне рішення. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу закону. При цьому, перелік передбачених частиною третьою статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» підстав, за яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, є виключним. Положення статті 228 Цивільного кодексу України не можуть бути застосовані уповноваженою особою Фонду при вирішення питання щодо віднесення правочинів до нікчемних для розширення переліку підстав нікчемності, визначених у частині третій статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», що відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 826/1476/15.

Крім цього, апеляційний суд зазначає, що 15 листопада 2016 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг», яким, зокрема, статтю 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» доповнено частиною п`ятою такого змісту: «У разі виконання банком функцій повіреного, агента, іншого представника або посередника із залучення коштів фізичних осіб на користь третіх осіб (включаючи небанківські фінансові установи) банк зобов`язаний попередньо ознайомити у письмовій формі фізичних осіб про те, що такі кошти не є банківським вкладом фізичної особи, на який поширюються гарантії, встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Крім того, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг» розділ X «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» доповнено пунктом 15 такого змісту: «До вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг» віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим Законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника».

Таким чином, законом чітко встановлено, що на залучені від фізичної особи до небанківської фінансової установи кошти через банк, що виступив повіреним (агентом, іншим посередником) за відповідним договором, поширюються гарантії, визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зокрема, за наявності таких умов: 1) вкладника не поінформовано під розпис, що на такі кошти не поширюються відповідні гарантії; 2) на дату набрання чинності Законом № 1736-VIII банк віднесено до категорії неплатоспроможних.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, що міститься у постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 761/12676/17.

У зв`язку з тим, що з матеріалів справи не встановлено повідомлення позивачів банком про те, що на кошти, які надійшли на їх рахунок від третьої особи, не поширюються гарантії, визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а також станом на 19 листопада 2016 року ПАТ «Банк Михайлівський» віднесено до категорії неплатоспроможних, відсутні підстави вважати, що позивач не набув статусу вкладника ПАТ «Банк Михайлівський» та на кошти, розміщені на рахунку позивача, не поширюються гарантії, визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем не доведено наявності правових підстав вважати правочини № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 та перекази коштів (транзакції), здійснені ТзОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» 19 травня 2016 року на рахунок позивачів у ПАТ «Банк Михайлівський», нікчемними, так само, як не доведено наявність інших правових підстав, визначених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», для невключення позивача до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування суми вкладу за рахунок коштів Фонду.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів апеляційного суду вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 308, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства Банк Михайлівський залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 травня 2019 року у справі № 1.380.2019.000548 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

На постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді Н. В. Бруновська
О. І. Довга
Повне судове рішення складено 05.09.2019 року