Справа № 640/4588/19
Суддя: Чередник В. Є.
Дата ухвалення: 2019-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 640/4588/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 вересня 2019 року Київський районний суд м. Харкова у складі
головуючого судді Чередник В.Є.,
за участю секретаря судового засідання Поліщук А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративну справу 640/4588/19 за позовом ОСОБА_1 фізичної особи-підприємця до Харківської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови у справі про порушення митних правил-
Щодо обставин складеної постанови ОСОБА_1 зазначила наступне.
13.12.2018 р. між нею та гр. ОСОБА_2 укладено договір №1312.1/2018 про надання послуг з декларування товарів та інших предметів, що переміщуються через митний кордон України, а саме - автомобіль марки AUDI моделі А6. Після чого, позивачем було подано для митного оформлення електронну митну декларацію типу ІМ40АА № UA807190/2018/024559 де у графі № 31 «Вантажні місця та опис товару» було зазначено наступну інформацію: автомобіль легковий, з двигуном внутрішнього згорання з іскровим запалюванням та кривошипно - шатунним механізмом, з робочим об`ємом циліндрів двигуна понад 2200 см3, але не більш як 3000 см3, що використовувався понад 5 років, призначений для перевезення людей по дорогах загального користування: Автомобіль марки AUDI моделі А6 WW- 1 шт. Модельний рік - 2004 р. Календарний рік виготовлення - 2003 р. Номер кузова WAUZZZ4B84N099945. Тип двигуна - дизельний, робочий об`єм циліндрів двигуна - 2496 см3. Потужність - 120 кВт, Колір сірий. Місць для сидіння - 5. Колісна формула 4x2. Тип кузова - седан. Номер шасі - немає даних. Номер двигуна - немає даних. Був у використанні. Транспортний засіб відповідає екологічним нормам рівня Євро 4. Торгівельна марка: Audi. Виробник: Audi AG. Країна виробництва: DE. В графі 33 митної декларації заявлено код товару згідно УКТЗЕД НОМЕР_1 . Разом з митною декларацією нею митному органу було подано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (в якому зазначено всі характеристики транспортного засобу), договір купівлі-продажу автомобіля, квитанції про сплату ОСОБА_2 грошових коштів за митне оформлення.
При цьому позивач зазначає, що як вбачається з декларації № UA807190/2018/024559 вона правильно заповнила всі графи окрім графи 33, де вона допустила помилку та неумисно вказала інший код товару НОМЕР_1 замість НОМЕР_2 .
Також ОСОБА_1 зазначає, що у неї не було наміру, направленого на звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру.
Позивач вказує, що диспозиція ст. 485 МК України сформульована таким чином, що обов`язковою ознакою складу правопорушення є наявність в діях особи спеціальної протиправної мети, а саме: « заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру...», це свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено лише та виключно з прямим умислом.
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 28.02.2019 р. відкрито провадження у справі.
18.03.2019 р. представник відповідача подав до канцелярії суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначає, що 18.12.2018 р. до митного поста «Харків-автомобільний» Харківської митниці ДФС ФОП ОСОБА_1 для митного контролю та митного оформлення було подано електронну митну декларацію, яку було прийнято у роботу та присвоєно номер №UA807190/2018/024559.
В процесі відпрацювання критеріїв ризиків, сформованих АСАУР, та у зв`язку з тим, що відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Республіки НОМЕР_3 від 06.10.2018 № І 044741, заявлений в митній декларації автомобіль AUDI А6 обладнаний дизельним двигуном, 19.12.2018 було направлено запит до відділу класифікації товарів УАМП Харківської митниці ДФС з метою встановлення характеристик визначальних для класифікації товару за УКТЗЕД.
Крім того, митниця у відзиві зазначає, що ОСОБА_1 під час подання митної декларації №UA807190/2018/024559 до митного оформлення мала повні відомості стосовно транспортного засобу AUDI А6 та була зобов`язана надати точні відомості до митного органу. ОСОБА_1 була обізнана стосовно того, що транспортний засіб має двигун із запалюванням від стиснення, тип дизельний. Загальновідомий факт, що дизельний двигун характеризується згорянням палива без використання іскри запалювання. Для нього характерне запалення від стиснення. Бензиновий двигун клас двигунів внутрішнього згорання, в циліндрах яких попередньо стиснута паливо повітряна суміш підпалюється електричною іскрою.
У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, посилаючись на підстави, вказані в позові та відповіді на відзив, наполягаючи на тому, що про відсутність умислу позивача свідчить і той факт, що грошові кошти за митне оформлення були сплачені, у ОСОБА_1 не було намірів на умисне заниження митних платежів, неправильний код товару у митній декларації зазначений нею у зв`язку з технічною помилкою.
Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала з підстав викладених у відзиві.
Суд, заслухавши пояснення позивача, її представника та представника відповідача, перевіривши матеріали справи, докази надані сторонами в обґрунтування вимог та заперечень, вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.
У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення,ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства,визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
В ході судового розгляду судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
13.12.2018 р. між ФОП « ОСОБА_1 » та гр. ОСОБА_2 укладено договір № 1312.3/2018 про надання послуг з декларування товарів та інших предметів, що переміщуються через митний кордон України, а саме - автомобіль марки AUDI А6 моделі А6. Після чого, 18.12.2018 позивачем було подано для митного оформлення електронну митну декларацію типу ІМ40АА №UA807190/2018/024559 де у графі № 31 було зазначено наступну інформацію: «Автомобіль легковий, з двигуном внутрішнього згоряння з іскровим запалюванням та з кривошипно-шатунним механізмом, з робочим об`ємом циліндрів двигуна понад 2200 см3, але не більше як 3000 см3, що використовувався понад 5 років, призначений для перевезення людей по дорогам загального користування: - Автомобіль марки AUDI, модель А6 WW 1 шт. Модельний рік 2004 р. Календарний рік виготовлення 2003 р. Номер кузова WAUZZZ4B84N099945. Тип двигуна дизельний, робочий об`єм циліндрів двигуна 2496 см3, Потужність 120кВт. Колір сірий. Місць для сидіння 5 Колісна формула 4х2. Тип кузова седан. Номер шасі немає даних. Був у використанні. Транспортний засіб відповідає екологічним нормам рівня Євро 4. Торгівельна марка: Audi. Виробник: Audi AG. Країна виробництва: DЕ».
В процесі відпрацювання критеріїв ризиків, сформованих АСАУР, та у зв`язку з тим, що відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Республіки НОМЕР_3 від 06.10.2018 № І 044741, заявлений в митній декларації автомобіль AUDI А6 обладнаний дизельним двигуном, 19.12.2018 митним постом «Харків-автомобільний» було направлено запит до відділу класифікації товарів УАМП Харківської митниці ДФС з метою встановлення характеристик визначальних для класифікації товару за УКТЗЕД.
Відповідно до пункту 215.3.5.1 Податкового кодексу України встановлюються ставки податку в євро за 1 штуку транспортних засобів, що відповідають товарній позиції 8703 згідно з УКТЗЕД, в залежності від типу двигуна та об`єму його циліндрів, зокрема, визначена базова ставка податку для транспортних засобів з двигуном внутрішнього згоряння із запалюванням від стиснення (дизелем чи напівдизелем) з об`ємом циліндрів до 3500 см3 (включно) 75 євро.
Таким чином, судом встановлено, що загальна сума недобору митних платежів, що підлягали сплаті при оформленні вказаної митної декларації становили 16 576,87 грн.
В ході провадження у вказаній справі про порушення митних правил ФОП ОСОБА_1 надавались пояснення, в яких вона повідомила, що помилка в застосуванні базової ставки податку при розрахунку митних платежів для заявленого згідно митної декларації №807190/2018/024559 автомобіля, виникла у зв`язку з неуважністю.
Стаття 458 МК України передбачає, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Згідно з частиною 1 статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Частиною 8 статті 264 МК України встановлено, що з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.
Відповідно до пунктів 1, 3-4 частини 1 статті 266 МК України декларант, зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом, надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу.
Відповідно до частини 5 статті 266 МК України особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.
Судом встановлено, що з наявних у позивача документів (свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу) вона мала змогу встановити та заявити точні та достовірні відомості щодо опису та коду товару, а також митних платежів, які підлягали сплаті, тоді як у поданій декларації неправильно зазначені п.31, п. 33, та п.47, у зв`язку з чим, суд зазначає, що саме заявлення неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару в митній декларації, нарахування акцизного податку та податку на додану вартість призводить до неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Зазначене і є суб`єктивною стороною правопорушення 485 МК України.
Аналіз диспозиції цієї статті свідчить про те, що наведені варіанти дій, які являють собою об`єктивну сторону даного правопорушення, можуть бути вчинені як умисно (в тому числі з непрямим умислом), так і у зв`язку з необережністю (недбалістю).
Особа, відповідальна за передбачені цією статтею дії, може прямо і не бажати настання відповідної мети, однак повинна усвідомлювати можливість настання наслідків своїх дій у вигляді неналежної сплати митних платежів.
Крім цього, зазначено, що правопорушення, передбачене ст.485 МК України, є правопорушенням з формальним складом, для якого обов`язковою ознакою об`єктивної сторони є лише суспільно небезпечне діяння.
Згідно ст.266 МК України декларант, зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом, надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу.
Відповідно до ст.268 МК України не тягне за собою застосування санкцій, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами України, допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру.
Проте, згідно матеріалів справи про порушення митних правил, сума недобору митних платежів, що підлягали сплаті при оформленні вищезазначеної митної декларації становить 16 576,87 грн.
26.07.2019 р. ФОП Дудка А ОСОБА_4 звернулась до суду з клопотанням, в якому просить повернути кошти, помилково сплачені та зараховані до державного бюджету на рахунок судового збору в сумі 1921,00 грн.
Згідно з ч. 2 ст. 132 КАС України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Частиною другою вказаної статті визначено, що у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.
Згідно ч.4 ст.288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.
Із врахуванням вищевикладеного, суд вважає необхідним повернути ФОП ОСОБА_1 з Державного бюджету України сплачений судовий збір у розмірі 1921 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 19, 129 Конституції України, ст. 2, 4, 5, 19, 20, 77, 132, 242, 286 КАС України, ст. 257, 264, 266, 458, 485 МК України, ст.288 КУпАП, суд, -
Клопотання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про повернення судового збору - задовольнити.
Відповідно ч.2 ст.271 КАС України копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.
Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених ст. 286 КАС України можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова до Другого апеляційного адміністративного суду.
Позивач: ФОП « ОСОБА_1 », ІПН НОМЕР_6 , АДРЕСА_2 .
Повне судове рішення складено 06.09.2019 р.
Суддя Чередник В.Є.