Справа № 826/14952/18
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2019-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

10 вересня 2019 року № 826/14952/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «УКРСПЕЦІНДУСТРІЯ-МЕТАЛ»
доГоловного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області Державної фіскальної служби України
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРСПЕЦІНДУСТРІЯ-МЕТАЛ» (далі також - позивач, ТОВ «УКРСПЕЦІНДУСТРІЯ-МЕТАЛ») з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (далі також - відповідач 1, ГУ ДФС у Донецькій області) та Державної фіскальної служби України (далі також - відповідач 2, ДФС України), в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, №720223/39338807 від 23.05.2018, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «УКРСПЕЦІНДУСТРІЯ-МЕТАЛ» відмовлено у реєстрації податкової накладної №25 від 24.10.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРСПЕЦІНДУСТРІЯ-МЕТАЛ» №25 від 24.10.2017 датою її направлення на реєстрацію 10.11.2017.

В якості підстави для позову зазначено, що комісією Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області безпідставно було відмовлено у проведенні реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №25 від 24.10.2017, виписаної ТОВ «УКРСПЕЦІНДУСТРІЯ-МЕТАЛ» на користь свого контрагента-покупця - Державного підприємства «Харківський машинобудівний завод «ФЕД». На переконання позивача, ним були вжитті всі необхідні заходи, які передбачені чинним законодавством для реєстрації вказаної податкової накладної. Зокрема, ТОВ «ДНМ-РІЕЛТІ» у встановленому порядку подано до контролюючого органу повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по зупиненій податковій накладній, письмові пояснення та копії підтверджуючих документів, в т.ч. по господарських операцій з придбання та реалізації ТМЦ.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.09.2018 відкрито провадження у справі №826/14952/18 за вказаним позовом ТОВ «УКРСПЕЦІНДУСТРІЯ-МЕТАЛ» та дану справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

На виконання вимог цієї ухвали від 18.09.2018 від представника відповідачів через канцелярію суду надійшли відзиви на позовну заяву з доказами направлення копій таких на поштову адресу позивача. Свої заперечення проти позову відповідачі обґрунтовують тим, що за результатами розгляду отриманих від ТОВ «УКРСПЕЦІНДУСТРІЯ-МЕТАЛ» документів та з урахуванням інших обставин Комісією ГУ ДФС у Донецькій області було прийнято рішення про відмову в реєстрації податкової накладної позивача. Причиною відмови у реєстрації податкової накладної стало не надання платником податку копій документів, перелічених у п. 14 Порядку. А саме був відсутній договір із покупцем - ДП «ХМЗ «ФЕД», не надані документи щодо участі у тендері (підтвердження акредитації) та комерційної пропозиції, договорів з перевізником, зазначеним у рахунку. Водночас виявлено невідповідність між місцем складання видаткової накладної (м. Запоріжжя) та маршрутом перевезення реалізованого на адресу покупця товару згідно товарно-транспортної накладної - Дніпро-Харків. За даними Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що постачальник позивача - ТОВ «ВИТАЛЬЯНО» попередньо придбав товар у іншого суб`єкта господарювання - ТОВ «ТД ВМЗ». При цьому, протягом 2016 - 2017 років на адресу ТОВ «ТД ВМЗ» податкові накладні щодо продажу аналогічного товару постачальниками не реєструвались. Крім того, в ході вжитих Бахмутською ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області заходів з метою проведення зустрічної звірки з питань підтвердження господарських відносин з платником податків ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод» за період січень-грудень 2017 року було здійснено вихід за юридичною адресою ТОВ «УКРСПЕЦІНДУСТРІЯ-МЕТАЛ». В результаті встановлено відсутність ТОВ «УКРСПЕЦІНДУСТРІЯ-МЕТАЛ» за адресою: м. Бахмут, вул. Миру, 20.

Розглянувши подані сторонами матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як пояснив представник позивача в тексті поданого позову, одними із видів господарської діяльності ТОВ «УКРСПЕЦІНДУСТРІЯ-МЕТАЛ» є оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; оптова торгівля іншими машинами й устаткованням; оптова торгівля металами та металевими рудами; оптова торгівля відходами та брухтом.

ТОВ «УКРСПЕЦІНДУСТРІЯ-МЕТАЛ» одержало перемогу в тендері (smart tender) на постачання товару (шестигранник 19 мм) на адресу Державного підприємства «Харківський машинобудівний завод «ФЕД».

22.09.2017 ТОВ «УКРСПЕЦІНДУСТРІЯ-МЕТАЛ», як постачальник, виставило ДП «ХМЗ «ФЕД» (покупцю) рахунок-фактуру за №СФ-0000367 на суму вартості партії товару - « 12Х18Н10Т, шестигранник 19 мм» в обсязі 0,150 тон, - 22 228,20 грн. (в т.ч. ПДВ - 3 704,70 грн.).

24.10.2017 ТОВ «УКРСПЕЦІНДУСТРІЯ-МЕТАЛ» перерахувало на банківський рахунок ТОВ «УКРСПЕЦІНДУСТРІЯ-МЕТАЛ» суму коштів 22 228,20 грн. (з ПДВ) в якості плати за сталь згідно рахунку №СФ-0000367 від 22.09.2017.

Згодом за результатами відвантаження товару ТОВ «УКРСПЕЦІНДУСТРІЯ-МЕТАЛ» склало видаткову накладну №РН-0000427 від 01.11.2017 на суму 22 228,20 грн. (в т.ч. ПДВ - 3 704,70 грн.).

Попередньо ТОВ «УКРСПЕЦІНДУСТРІЯ-МЕТАЛ» придбало аналогічний товар у постачальника - ТОВ «Витальяно» на підставі договору купівлі-продажу №2007-15 від 20.07.2015. При цьому, податкова накладна ТОВ «Витальяно» від 01.11.2017 №12, виписана останнім на адресу ТОВ «УКРСПЕЦІНДУСТРІЯ-МЕТАЛ» за наслідками відповідної операції продажу була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних без перешкод.

На підтвердження наведених обставин позивач надав суду копії наступних документів: запиту на комерційну пропозицію, рахунку-фактури №СФ-0000367 від 22.09.2017, банківської виписки за період 24.10.2017, видаткової накладної №РН-0000427 від 01.11.2017, довіреності від ДП «ХМЗ «ФЕД» №1985 від 25.10.2017 на отримання товарно-матеріальних цінностей, в т.ч. за рахунком №000367 від 22.09.2017, товарно-транспортної накладної ; договору купівлі-продажу від 20.07.2015 №200-15, укладеного між ТОВ «УКРСПЕЦІНДУСТРІЯ-МЕТАЛ» і ТОВ «Витальяно» на поставку металопродукції, з додатком та специфікацією до нього, рахунку-фактури ТОВ «Витальяно» №СФ-00788 від 27.10.2017, платіжних доручень ТОВ «УКРСПЕЦІНДУСТРІЯ-МЕТАЛ», видаткової накладної ТОВ «Витальяно» №РН-0000596 від 01.11.2017, податкової накладної ТОВ «Витальяно» №12 від 01.11.2017, квитанції про реєстрації податкової накладної; рахунку на оплату послуг з перевезення вантажу, виставленого ТОВ «Транспортна компанія «САТ» на адресу ТОВ «УКРСПЕЦІНДУСТРІЯ-МЕТАЛ», акта здачі-прийняття робіт (надання послуг) ТОВ «Транспортна компанія «САТ», платіжного доручення ТОВ «УКРСПЕЦІНДУСТРІЯ-МЕТАЛ» на оплату послуг перевезення вантажу; картки рахунку бухгалтерського обліку 281 «Товари на складі» ТОВ «УКРСПЕЦІНДУСТРІЯ-МЕТАЛ» за період з 01.11.2017, податкового розрахунку форми №1ДФ ТОВ «УКРСПЕЦІНДУСТРІЯ-МЕТАЛ» за 4-ий квартал 2017 року, договорів оренди нежилих приміщень.

Керуючись приписами п. 187.1 ст. 187, п. 201.10. ст. 201 Податкового кодексу України (щодо правила «першої події»), 24.10.2017 ТОВ «УКРСПЕЦІНДУСТРІЯ-МЕТАЛ» склало на адресу контрагента-покупця - ДП «ХМЗ «ФЕД» податкову накладну за №25 на суму 22 228,20 грн. (в т.ч. ПДВ 3 704,70 грн.), яку надіслало для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За наслідками надіслання вказаної податкової накладної до ДФС України засобами електронного зв`язку з метою здійснення реєстрації такої в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі також - Реєстр), позивач отримав електронну квитанцію від 10.11.2017 про те, що документ прийнято, але реєстрацію останнього зупинено. В якості підстави для зупинення реєстрації цієї податкової накладної було зазначено, що: «ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 7222». У зв`язку з цим платнику було запропоновано подати пояснення та/або копії документів.

В травні 2018 року ТОВ «УКРСПЕЦІНДУСТРІЯ-МЕТАЛ» направило до ДФС України електронне повідомлення за №3 від 21.05.2018 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операції по податковій накладній реєстрацію якої було зупинено, разом з поясненнями та копіями документів.

23.05.2018 Комісія, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, при ГУ ДФС у Донецькій області прийняла рішення №720223/39338807 про відмову у реєстрації податкової накладної №25 від 24.10.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних. В якості підстави для прийняття такого рішення зазначено наступну: «ненадання платником податку копій документів: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них».

Не погоджуючись із законністю такого рішення Комісії ГУ ДФС у Донецькій області, платник (позивач) надіслав до ДФС України скаргу на це рішення комісії регіонального органу ДФС. Проте, рішенням Комісії з питань розгляду скарг при ДФС України від 11.06.2018 №10573/39338807/2 скарга ТОВ «УКРСПЕЦІНДУСТРІЯ-МЕТАЛ» була залишена без задоволення, а рішення контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної - без змін.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

За змістом норм пп. «а», «б» п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України (далі - ПК України), у редакції, що діяла станом на момент зупинення реєстрації податкової накладної позивача), об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми п. 187.1 ст. 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (п. 188.1 ст. 188 ПК України).

Пунктом 201.10 ст. 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні / розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Згідно з п. 201.16 ст. 201 ПК України (у редакції чинній станом на 10.11.2017) реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної / розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

У свою чергу приписами п. 74.2 ст. 74 ПК України було визначено, що в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (п. 74.3 ст. 74 ПК України).

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (далі - Критерії) та Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Вичерпний перелік) затверджені наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567 (що був зареєстрований в Міністерстві юстиції України 16.06.2017 за №753/0621 та втратив чинність з 25.05.2018).

Відповідно до п.п. 1, 2 п. 6 Критеріїв (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у ПН/РК, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 року в отриманих ПН/РК, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у ПН/РК, зареєстрованих з 1 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 % загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб`єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що ПН/РК відповідає вимогам підпункту 1 пункту 6 Критеріїв та сума податку на додану вартість, зазначена в податкових накладних, зареєстрованих платником податку в Реєстрі у звітному (податковому) періоді з урахуванням ПН/РК, поданої на реєстрацію в Реєстрі, які відповідають вимогам підпункту 1 цього пункту, більша за середньомісячну суму сплачених за останні 12 місяців єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої при ввезенні товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами, реєстрація такої ПН/РК зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що ПН/РК відповідає одній з умов, зазначених у підпункті 2 цього пункту, - реєстрація такої НП/РК зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

При цьому, затверджений Вичерпний перелік містить окремі переліки документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, для кожного підпункту пункту 6 Критеріїв.

Згідно з п. 2 Вичерпного переліку письмові пояснення та копії документів, зазначені у ньому, платник податку подає до ДФС в електронному вигляді засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та нормативно-правового акта щодо порядку обміну електронними документами з контролюючими органами.

Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» від 29.12.2010 №1246 (далі по тексту - Порядок №1246), податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно п. 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до п. 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Аналогічні приписи містить наведений вище по тексту цього судового рішення п. 201.16 ст. 201 ПК України.

Згідно з пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України (у редакції чинній до 1 січня 2018 року), у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної / розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Проаналізувавши зміст наявної у матеріалах справи копії роздруківки електронної квитанції від 10.11.2017 щодо зупинення реєстрації податкової накладної позивача за №25 від 24.10.2017 суд встановив, що контролюючий орган сформував висновок про відповідність такої податкової накладної Підприємства критеріям, визначених п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567.

Тобто, вказана квитанція фіскального органу містила лише загальне посилання на відповідність податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених п. 6 Критеріїв №567. Між тим, пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України вимагає від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію. У свою чергу визначення фіскальним органом у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної конкретного критерію ризику прямо впливає на можливість надання в подальшому платником податків відповідних документів, перелік яких міститься у Вичерпному переліку документів.

Такі висновки суду відповідають правовій позиції Верховного Суду, що наведена в текстах його постанови від 04.12.2018 у справі №821/1173/17 та ухвал від 28.02.2019 у справі №803/920/18, від 01.02.2019 у справі №810/3938/18 щодо відмови у відкритті касаційного провадження. Зокрема, під час перегляду в касаційному порядку аналогічних адміністративних справ Верховний Суд зазначив наступне: можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт шостий Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Відтак, невиконання контролюючим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

В силу норм ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, враховуючи встановлені у справі обставини та наведену вище правову позицію Верховного Суду, суд приходить до висновку, що у досліджуваній квитанції від 10.11.2017 фіскальним органом, в порушення пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України, не вказано ані конкретного виду критерію оцінки ступеня ризику (а саме: п. 6 Критеріїв містить визначення двох різних критеріїв), ані конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений Наказом №567 (у контексті того, що п. 1 Вичерпного переліку документів містить два різні переліки, в залежності від визначеного ступеня ризику).

Крім того надаючи оцінку змісту наведеного у квитанції формулювання, а саме: «виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 7222…», суд зазначає, що: по-перше, таке формулювання не відповідає жодному з критеріїв визначених у п. 6 Критеріїв; а по-друге, обргунтованість наведеного формулювання спростовується змістом наданих позивачем до суду первинних та інших документів.

У контексті з наведеним суд звертає увагу, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу (така правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 23.10.2018 у справі №822/1817/18, від 21.05.2019 у справі № 0940/1240/18).

Відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України (у редакції чинній станом на 1 жовтня 2018 року), реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Так, починаючи з 22.03.2018 порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної або відмову у такій реєстрації регламентовано постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (далі - Постанова №117).

Згідно з п. 15 Порядку №117 за наслідками зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування, письмові пояснення та копії документів, зазначені у пункті 14 цього Порядку.

Відповідно до п. 14 Порядку №117 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Тобто, зі змісту наведеної норми Порядку можна дійти висновку, що ненадання документів, передбачених п. 14 Порядку, може бути підставою для відмови у реєстрації податкової накладної виключно за умови, що такі документи повинні були складатися згідно умов договору або вимог закону та перебували або повинні були перебувати у розпорядженні платника податків.

З наявних у справі матеріалів суд встановив, що у травні 2018 року позивачем направлялись повідомлення разом з поясненнями, копіями первинних та інших документів щодо податкової накладної, реєстрація якої була зупинена.

Відповідно до п. 21 Порядку №117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Форма рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування затверджена в додатку 2 до Порядку.

З контексту наведених вище норм права та виходячи зі змісту затвердженої форми рішення можна відмову в реєстрації податкової накладної дійти висновку, що таке рішення Комісії регіонального органу ДФС повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної. А саме затверджена Порядком №117 форма рішення про відмову у реєстрації податкової накладної передбачає, що у разі відмови в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН з підстав ненадання платником документів, документи, яких на думку контролюючого органу, не вистачає повинні бути підкресленими, тобто рішення має містити або найменування конкретного документа (видаткова накладна, тощо) або групу документів (складські документи тощо), що з урахуванням специфіки господарської операції мають бути надані, але відсутні.

В оскаржуваному рішенні Комісії при ГУ ДФС у Донецькій області від 23.05.2018 зазначено, що підставою для відмови в реєстрації податкової накладної стало ненадання платником податків копій документів, а саме - договорів, зокрема, зовнішньоекономічних контрактів з додатками до них.

Дослідивши та проаналізувавши наявні у справі матеріали суд встановив, а відповідачі документально не спростували те, що позивач разом з повідомленням за №3 від 21.05.2018 надав контролюючому органу копії документів, що підтверджують обставину, що стала підставою для виписки зупиненої податкової накладної - рахунку-фактури, банківської виписки. При цьому, зі змісту наданих позивачем до контролюючого органу та до суду документів не вбачається обставина укладення між ТОВ «УКРСПЕЦІНДУСТРІЯ-МЕТАЛ» і ДП «ХМЗ «ФЕД» саме письмового договору, а не усної угоди, що не суперечить нормам цивільного і господарського законодавства. В ході розгляду даної справи відповідачами не було доведено документально факт існування такого письмового договору, що відповідно спростовує доречність зауважень Комісії ГУ ДФС у Донецькій області в частині відсутності такого документу у пакеті отриманих від позивача документів для розблокування податкової накладної.

Що стосується решти посилання представника відповідачів, наведених у текстах відзивів, то суд оцінює їх критично з наступних мотивів. По-перше, наведені обставини не були зафіксовані безпосередньо у тексті оскаржуваного рішення про відмову у реєстрації податкової накладної, а тому не вбачається, що такі обставини були покладені в основу прийнятого рішення. По-друге, п. 21 Порядку №117 не містить такі підстави для відмови в реєстрації податкової накладної.

За наведених обставин суд вважає, що сукупність поданих позивачем до матеріалів справи копій первинних та інших документів не дають підстав для сумніву щодо реальності фінансово-господарської операції ТОВ «УКРСПЕЦІНДУСТРІЯ-МЕТАЛ» з ДП «ХМЗ «ФЕД» щодо поставки товару. Також суд вважає, що наданий позивачем пакет документів до контролюючого органу був достатнім для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної №25 від 24.10.2017 в Реєстрі.

На підставі всього вище зазначеного та зважаючи на наявність у позивача передбачених законодавством умов, у зв`язку з наявністю яких норми п. 187.1 ст. 187, 201.10 ст. 201 ПК України пов`язують обов`язок платника податку скласти та зареєструвати в Реєстрі податкову накладну, а також враховуючи, що достовірність наявних у позивача первинних документів по господарських операціях з контрагентами-покупцем та -постачальником не спростована відповідачами, суд приходить до висновку, що у Комісії при ГУ ДФС у Донецькій області не було правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкової накладної.

Таким чином, рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, при Головному управлінні ДФС у Донецькій області від 23.05.2018 за №720223/39338807 суд вважає таким, що прийняте необґрунтовано і непропорційно, а відтак, - протиправним і таким, що підлягає скасуванню.

Стосовно правомірності заявленої позивачем вимоги про зобов`язання ДФС України здійснити реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, то суд зазначає наступне.

Оскільки в ході розгляду даної справи суд дійшов висновку про необхідність скасування рішення Комісії ГУ ДФС у Донецькій області про відмову у реєстрації податкової накладної №25 від 24.10.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних, то останнє тягне за собою необхідність зобов`язання відповідача вчинити певні дії з метою відновлення порушених прав та інтересів позивача.

Положеннями п.п. 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, визначено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день: 1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; 2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду).

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду (п. 20 Порядку №1246).

Аналогічні положення містяться у п. 28 чинного наразі Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 21.02.2018 №117.

За таких обставин, суд вважає, що наявні обґрунтовані підстави для задоволення позовних вимог позивача, шляхом зобов`язання ДФС України зареєструвати податкову накладну №25 від 24.10.2017 датою її отримання, - 10.11.2017, що, водночас, з урахуванням наведеного, не є втручанням в дискреційні повноваження відповідача, а є способом відновлення порушеного права позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та наданих позивачем доказів, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до тексту поданої позовної заяви, позивачем у межах спору заявлено одну основну позовну вимогу немайнового характеру (а саме - про визнання протиправним та скасування рішення Комісії ГУ ДФС у Донецькій області про відмову у реєстрації податкової накладної), а інша заявлена позовна вимога зобов`язального характеру в розумінні п. 23 ч. 1 ст. 4 Кодексу є похідною. При цьому, як вбачається з наявної у матеріалах справи копії платіжного доручення від 10.09.2018 за №4963, ТОВ «УКРСПЕЦІНДУСТРІЯ-МЕТАЛ» під час звернення до суду з цим адміністративним позовом сплатило судовий збір у загальному розмірі 3 524 грн.

Між тим, в силу припису пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону № 3674-VІ за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою, справляється судовий збір у розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, при подані цієї позовної заяви до адміністративного суду позивачем було зайво сплачено судовий збір у сумі 1 762 грн.

У зв`язку з цим суд вказує про присудження на користь позивача відповідно до норм Кодексу адміністративного судочинства України за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів судових витрат лише у розмірі 1 762 грн.

Що стосується решти сплаченої позивачем при поданні цього позову суми коштів (1 762 грн.) в оплату судового збору, то питання щодо їх повернення може бути розглянуте судом за наслідками подання позивачем до суду окремої заяви про повернення судового збору, сплаченого у більшому розмірі ніж передбачено законодавством (п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір»).

Керуючись статтями 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 1 - 246, 250, 255, 257 - 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРСПЕЦІНДУСТРІЯ-МЕТАЛ» (, адреса місцезнаходження: 84511, Донецька обл., м. Бахмут, вул. Миру, 20) до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (, адреса місцезнаходження: 87526, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114) та Державної фіскальної служби України (, адреса: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області від 23.05.2018 за №720223/39338807, яким було відмовлено у реєстрації податкової накладної Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРСПЕЦІНДУСТРІЯ-МЕТАЛ» () за №25 від 24.10.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну №25 від 24.10.2017, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРСПЕЦІНДУСТРІЯ-МЕТАЛ» (), в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її отримання, а саме - 10.11.2017.

Присудити здійснені Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРСПЕЦІНДУСТРІЯ-МЕТАЛ» (, адреса місцезнаходження: 84511, Донецька обл., м. Бахмут, вул. Миру, 20) документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 881 грн. (вісімсот вісімдесят однієї гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (, адреса місцезнаходження: 87526, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114).

Присудити здійснені Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРСПЕЦІНДУСТРІЯ-МЕТАЛ» (, адреса місцезнаходження: 84511, Донецька обл., м. Бахмут, вул. Миру, 20) документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 881 грн. (вісімсот вісімдесят однієї гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (, адреса: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок