Справа № 160/4217/19
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2019-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 серпня 2019 року Справа № 160/4217/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіБоженко Н.В.
за участі секретаря судового засіданняТрошиної А.С.
представника позивача представника відповідача Михайлова Д.В. Марченко А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Голови Дніпропетровської обласної ради, Дніпропетровської обласної ради про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-
08 травня 2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Голови Дніпропетровської обласної ради (далі - відповідач), в якій просив:
- визнати протиправним та скасувати розпорядження виконуючого обов`язки голови Дніпропетровської обласної ради від 23 квітня 2019 року № 55-ОС «Про звільнення ОСОБА_1 »;
- поновити ОСОБА_1 на роботі в Дніпропетровській обласній раді на посаді заступника голови обласної ради по виконавчому апарату - начальника управління житлово-комунального господарства та комунальної власності виконавчого апарату Дніпропетровської обласної ради;
- стягнути з Дніпропетровської обласної ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу;
- допустити негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника голови обласної ради по виконавчому апарату - начальника управління житлово-комунального господарства та комунальної власності виконавчого апарату Дніпропетровської обласної ради;
- допустити негайне виконання рішення в частині виплати заробітної плати ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць.
В обґрунтування позову зазначено, що розпорядження виконуючого обов`язки голови Дніпропетровської обласної ради від 23.04.2019 року № 55-ОС «Про звільнення ОСОБА_1 » є таким, що прийнято протиправно та всупереч вимогам чинного законодавства, оскільки відповідачем порушено ст.47 КЗпП України, оскільки розрахунок було проведений лише 25.04.2019 року та копію розпорядження від 23 квітня 2019 року № 55-ОС позивач отримав лише 03.05.2019 року, разом із трудовою книжкою. В тому числі, розпорядження про звільнення було прийнято з порушенням приписів ч. 1 ст. 43 КЗпП України, а саме згода первинної профспілкової організації на розірвання трудового договору (протокол № 7 від 23.04.2019 року) була надана з порушенням приписів ч. 3 ст. 43 КЗпП України, оскільки позивач не був присутнім при розгляді первинною профспілковою організацією подання про звільнення, заяви про розгляд за відсутністю на подавав та не був обізнаний про розгляд такого подання, а тому така згода первинної профспілкової організації на звільнення не має юридичного значення. Більш того, в тексті оскаржуваного розпорядження не зазначено жодних фактичних даних на підтвердження недостатності кваліфікації ОСОБА_1 для виконання покладених на нього обов`язків заступника голови обласної ради по виконавчому апарату - начальника управління житлово-комунального господарства та комунальної власності виконавчого апарату Дніпропетровської обласної ради. Відповідно до ч.2 ст.40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Зазначені вимоги не були дотримані при звільнені, оскільки жодних пропозицій про переведення на іншу роботу не пропонувалось. З висновками зазначеними в розпорядженні виконуючого обов`язки голови Дніпропетровської ради №55-ОС від 23 квітня 2019 року позивач не погоджується та зазначає, що не мав прав та обов`язку втручатись у фінансово-господарську діяльність КП Дніпропетровської обласної ради "Аульський водовід", що свідчить про безпідставність порушень ним посадової інструкції.
Ухвалою суду від 13 травня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд останньої за правилами загального позовного провадження.
13 червня 2019 року ухвалою суду залучено до участі у справі № 160/4217/19 в якості співвідповідача - Дніпропетровську обласну раду.
14 червня 2019 року на адресу суду від представника відповідача надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що приймаючи оскаржуване розпорядження відповідач діяв виключно в межах чинного законодавства і цілком правомірно звільнив позивача із займаної посади - при наявності достатніх фактичних та реальних доказів, що підтверджують невідповідність ОСОБА_1 займаній посаді та із дотриманням процедури звільнення встановленого КЗпП України.
21 червня 2019 року на адресу суду від представника відповідача - Дніпропетровської обласної ради надійшов письмовий відзив на позовну заяву, а якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що Головою Дніпропетровської обласної ради було повністю дотримано процедуру звільнення позивача, більш того приймаючи оскаржуване розпорядження, виконуючим обов`язки голови вірно встановлені підстави для звільнення ОСОБА_1 з займаної посади.
Ухвалою суду від 11 липня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Представник позивача в судовому засіданні, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Представник відповідача - Дніпропетровської обласної ради в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на письмовий відзив, що міститься в матеріалах справи, у зв`язку з чим у задоволенні позовної заяви просив відмовити.
Представник відповідача - Голови Дніпропетровської обласної ради в судове засідання не з`явився про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Клопотання чи заяви про відкладення розгляду справи до суду не надходили.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі розпорядження голови Дніпропетровської обласної ради від 27.01.2016 року № 21-ОС ОСОБА_1 було призначено на посаду заступника голови обласної ради по виконавчому апарату - начальника відділу внутрішньої політики виконавчого апарату Дніпропетровської обласної ради.
На підставі розпорядження голови Дніпропетровської обласної ради від 01.04.2016 року № 201-ОС ОСОБА_1 було переведено на посаду заступника голови обласної ради по виконавчому апарату - начальника управління житлово-комунального господарства та комунальної власності виконавчого апарату обласної ради.
Розпорядженням голови Дніпропетровської обласної ради від 23.05.2016 року № 377-ОС позивача було переведено на посаду заступника голови обласної ради по виконавчому апарату - начальника управління житлово-комунального господарства та комунальної власності виконавчого апарату Дніпропетровської обласної ради на постійній основі, як такого що успішно пройшов за конкурсом.
До Дніпропетровської обласної ради надійшов запит від Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 18 березня 2019 року № 2950/14.2.1/7-19. З вказаного запиту вбачається, що у відношенні комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Аульський водовід» складено Акт планової перевірки від 15 лютого 2019 року № 40, яким виявлено ряд порушень Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення, затверджених Постановою НКРЕКП від 22 березня 2017 року № 307, допущених зазначеним комунальним підприємством.
Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг при проведенні перевірки діяльності комунального підприємства за період 2017-2018 років виявлені факти неефективного управління комунальним підприємством, зокрема:
відхилення фактичних витрат комунального підприємства від витрат, затверджених у структурі тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення;
приріст заборгованості за спожиту електричну енергію за 2017 рік становив 16,7 млн грн. (+20,6%), за 2018 рік - 67,2 млн грн. (+68,7%); підприємством не використані кошти, передбачені структурою тарифів (з врахуванням фактичних обсягів реалізації) у сумі 16 млн грн. для реалізації затверджених заходів Інвестиційної програми на 2017, 2018 роки;
кошти передбачені в установленому тарифі для виконання Інвестиційної програми протягом 2017-2018 років з поточних рахунків підприємства щоденно не перераховувались на спеціальний рахунок для проведення розрахунків за Інвестиційною програмою;
встановлено відхилення показників фактичних обсягів реалізації централізованого водопостачання та водовідведення від обсягів, врахованих у тарифі.
Після отримання від НКРЕКП запиту від 18 березня 2019 року № 2950/14.2.1/7-19, відповідачем листом від 23.04.2019 року № вих-1427/0/2-19 направлено звернення до голови профспілкової організації виконавчого апарату Дніпропетровської обласної ради, щодо погодження звільнення ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 40 КЗпП України.
Розглянувши дане звернення, листом від 23.04.2019 року № 1-ПО Члена профспілкового комітету виконавчого апарату Дніпропетровської обласної ради - запрошено у засідання профспілкового комітету, яке відбулось 23.04.2019 року о 16:00 год.
У зв`язку з неявкою ОСОБА_1 на засідання профспілкового комітету, листом від 23.04.2019 року № 2-ПО профспілковий комітет надав згоду на звільнення позивача за ч. 2 ст. 40 КЗпП України.
23 квітня 2019 року Розпорядженням виконуючого обов`язки голови Дніпропетровської обласної ради № 55-ОС «Про звільнення ОСОБА_1 », - ОСОБА_1 , заступника голови обласної ради по виконавчому апарату - начальника управління житлово-комунального господарства та комунальної власності виконавчого апарату Дніпропетровської обласної ради звільнено, у зв`язку із виявленням невідповідності займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації за пунктом 2 статті 40 КЗпП України.
Вважаючи, свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, у зв`язку з прийняттям розпорядження виконуючого обов`язки голови Дніпропетровської обласної ради від 23 квітня 2019 року № 55-ОС «Про звільнення ОСОБА_1 », позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 43 Конституція України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.
Згідно пунктом 2 частини першої статті 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, зокрема, виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров`я, які перешкоджають продовженню даної роботи.
Звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу (ч.2 ст. 40 КЗпП України).
Так, аналізуючи запит НКРЕКП від 18.03.2019 року № 2950/14.2.1/7-19 та порушення викладені в Акті планової перевірки КП ДОР «Аульський водовід» від 15.02.2019 року № 40, відповідач дійшов висновку, що фактичне фінансування витрат не відповідало структурі тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, що призвело до нарощування боргів підприємства та невиконання Інвестиційної програми.
Посадовою інструкцією заступника голови обласної ради по виконавчому апарату-начальника управління житлово-комунального господарства та комунальної власності виконуючого апарату Дніпропетровської обласної ради від 01 квітня 2016 року, з якою ознайомлено позивача 01 квітня 2016 року затвердженої головою Дніпропетровської обласної ради визначено, що основною метою діяльності заступника голови обласної ради по виконавчому апарату - заступника голови обласної ради визначено забезпечення реалізації державної та регіональної політики з питань житлово-комунального господарства та комунальної власності (пункт 1.1 посадової інструкції).
При цьому, пунктом 2.1 посадової інструкції передбачено, що заступник голови обласної ради по виконавчому апарату - начальник управління житлово-комунального господарства та комунальної власності виконавчого апарату обласної ради у межах своїх повноважень здійснює керівництво діяльністю управління житлово-комунального господарства та комунальної власності виконавчого апарату обласної ради.
Крім того, до функцій управління житлово-комунального господарства та комунальної власності виконавчого апарату Дніпропетровської обласної ради, згідно з Положенням про Управління, затвердженого головою обласної ради 01.04.2016 року, зокрема, віднесено:
пункт 3.7. - організовує виконання рішень обласної ради, розпоряджень голови обласної ради, інших нормативно-правових актів з питань, що перебувають у віданні управління;
пункт 3.8. - готує проекти рішень обласної ради щодо погодження інвестиційних програм у сфері житлово-комунального господарства;
пункт 3.12. - готує документи та проект рішень обласної ради щодо встановлення тарифів на житлово-комунальні послуги, які надаються підприємствами, що перебувають у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст області.
пункт 3.14. - координація та контроль стану діяльності підприємств житлово-комунального господарства, які належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, з питань ефективного використання майна;
пункт 3.17. - координує і контролює здійснення заходів з реформування житлово-комунального господарства, поліпшення комунального обслуговування;
пункт 3.18. - координація і контроль забезпечення споживачів міст та інших населених пунктів житлово-комунальними послугами, які надаються підприємствами, що перебувають у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст області.
Зазначені функції дають достатній обсяг повноважень управлінню для контролю за забезпеченням житлово - комунальними послугами та за поліпшенням комунального обслуговування що здійснюються комунальними підприємствами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області. А також, відслідковувати рівень виконання інвестиційної програми.
Більш того, розділ 4 посадової інструкції передбачає, що заступник несе особисту відповідальність за неякісне або несвоєчасне виконання посадових завдань та обов`язків, бездіяльність або невиконання наданих йому прав, порушення норм етики поведінки та обмежень, пов`язаних з прийняттям на службу в органи місцевого самоврядування та її проходження відповідно до законів України «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про запобігання корупції» та інших законодавчих актів.
Так, з урахуванням викладеного слід дійти висновку, що така бездіяльність управління відносно виконання одного з основних своїх завдань - виконання функцій управління у сфері житлово-комунального господарства області, координація діяльності підвідомчих комунальних підприємств, закладів та установ (п. 2.2. Положення про Управління) безумовно є наслідком неякісного та неналежного виконання ОСОБА_1 , як керівником управління житлово-комунального господарства та комунальної власності виконавчого апарату обласної ради, своїх посадових обов`язків. Позивачем протилежного не доведено, згідно приписів п. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України.
Крім цього, зважаючи на функції управління визначені Положенням про управління, функції заступника визначені посадовою інструкцією та зважаючи на приписи ч. 4 ст. 23 Господарського кодексу України - контроль зі сторони посадових осіб органу управління майном за виконанням підприємством інвестиційної програми та наявної кредиторської і дебіторської заборгованості не є втручанням у господарську діяльність підприємства, а стосується виключно виконання одного із основних завдань як управління так і заступника - забезпечення реалізації державної та регіональної політики з питань житлово-комунального господарства та комунальної власності.
Стосовно твердження позивача відносно недотримання вимоги щодо пропозиції про переведення на іншу роботу, то з цього приводу слід зазначити, що вакантних рівнозначних посад з тією, що обіймав Безус В.О., в Дніпропетровській обласній раді на час його звільнення не було, що в свою чергу позбавило відповідача можливості за згодою ОСОБА_1 перевести його на іншу рівнозначну посаду, що підтверджується довідкою від 14.08.2019 року № ВИХ-2501/0/2-19, яка надана до суду.
Статтею 43 КЗпП України передбачено, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.
У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п`ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником.
Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник або його представник не з`явився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного частиною другою цієї статті. У разі повторної неявки працівника (його представника) без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності.
Виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) повідомляє власника або уповноважений ним орган про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття. У разі пропуску цього строку вважається, що виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) дав згоду на розірвання трудового договору.
Власник або уповноважений ним орган має право розірвати трудовий договір не пізніш як через місяць з дня одержання згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника).
Отже, системний аналіз указаних норм закону дозволяє зробити висновок, що звільнення повинно відбутись за наявності попередньої згоди чи не згоди на звільнення працівника, який є членом профспілкової організації та є засобом захисту прав працівника.
Що стосується посилань позивача на те, що відповідачем не було виконано вимоги ч. 1 ст. 43 КЗпП України, та отримана ним згода первинної профспілкової організації (протокол від 23.04.2019 року № 7) була надана з порушенням приписів ч. 3 ст. 43 КЗпП України, а тому така згода не має юридичного значення, то з цього приводу суд зазначає таке.
Так, після отримання запиту від НКРЕКП від 18.03.2019 року № 2950/14.2.1/7-19, відповідачем направлено лист № вих.-1427/0/2-19 від 23.04.2019 року зі зверненням до голови профспілкової організації виконавчого апарату Дніпропетровської обласної ради щодо погодження звільнення ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 40 КЗпП України.
Розглянувши дане звернення, листом від 23.04.2019 року № 1-ПО Члена профспілкового комітету виконавчого апарату Дніпропетровської обласної ради - Безуса В.О. запрошено у засідання профспілкового комітету, яке відбулось 23.04.2019 року о 16 годині 00 хвилин (у робочий час, коли позивач перебував на робочому місці). Належних та допустимих доказів зворотного до суду не надано.
У зв`язку із неявкою позивача у засідання профспілкового комітету, листом від 23.04.2019 року № 2-ПО профспілковий комітет надав згоду на звільнення ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 40 КЗпП України, що також підтверджується протоколом засідання профспілкового комітету від 23 квітня 2019 року № 7.
Слід також звернути увагу, що чинним законодавством не визначено обов`язку відповідача перевіряти правомірність надання згоди профспілкового комітету на відповідність нормам законодавства.
Отже, враховуючи те, що відповідачем було направлено звернення до профспілкового комітету щодо можливого звільнення позивача та безпосередньо отримано згоду профспілкового комітету на таке звільнення, відповідач при прийнятті розпорядження не порушив вимоги ч.1 ст. 43 КЗпП України.
Згідно ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.
У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов`язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника.
Як зазначено відповідачем, позивачу було повідомлено про необхідність з`явитись до відділу кадрів для отримання трудової книжки та копії наказу про звільнення, що не спростовано позивачем, також відповідачем надано лист від 23.04.2019 року № вих.1434/0/2-19 "Про отримання трудової книжки". В тому числі, до матеріалів справи долучено Акт про не ознайомлення з розпорядженням голови обласної ради від 23 квітня 2019 року №55-ОС "Про звільнення ОСОБА_1 "о 17.30 та Акт про не отримання трудової книжки від 23 квітня 2019 року о 17.59.
Суд також застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
Таким чином, приймаючи розпорядження від 23.04.2019 року № 55-ОС «Про звільнення ОСОБА_1 », виконуючим обов`язки голови Дніпропетровської обласної ради було дотримано процедуру розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу передбачену ст. ст. 40, 43 КЗпП України, а отже розпорядження, що є предметом оскарження прийнято із дотриманням Кодексу законів про працю України.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Голови Дніпропетровської обласної ради, Дніпропетровської обласної ради про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 22 серпня 2019 року.

Суддя Н.В. Боженко