Справа № 743/1420/19
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2019-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 743/1420/19
УХВАЛА

09 вересня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі судді-доповідача Аліменка В.О., суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю., перевіривши матеріали апеляційної скарги Громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 на рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 05 серпня 2019 року у справі за адміністративним позовом Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києва та Київської області до Громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 про продовження строку затримання,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 05 серпня 2019 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його повністю та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Перевіривши матеріали справи та апеляційної скарги, суд приходить до висновку про необхідність повернення останньої з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Приписи ч. 1 ст. 57 КАС України визначають, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.

Викладене, свідчить про те, що законодавцем чітко відокремлено судові органи від інших органів державної влади.

Згідно з ч. 4 ст. 59 КАС України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданими відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Положення ч. 2 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" встановлюють, що ордер це письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката.

Згідно пп. 12.4 п. 12 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2012 року № 36, ордер має містити, зокрема, назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавець чітко відокремив судові органи як такі, що повинні бути окремо зазначені в ордері про надання правової допомоги, зокрема в графі "Назва органу, в якому надається правова допомога".

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції підкреслює, що в ордері про надання правової допомоги має бути зазначено не абстрактний орган державної влади, а конкретна назва такого органу, зокрема суду.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 року у справі №9901/847/18.

Зі змісту доданого до апеляційної скарги ордеру на надання правової допомоги серії КВ №799925 від 18.06.2019 року вбачається, що в останньому відсутні відомості про те, в якому судовому органі здійснюватиметься представництво ОСОБА_1 адвокатом Калайдою Оленою Ігорівною.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідачем у данній справі є ОСОБА_1 , а в ордері доданому до апеляційної скарги зазначено особа, якій надається правова допомога - ОСОБА_3 .

Таким чином, оскільки адвокат Калайда О.І., як представник ОСОБА_1 , не надала належного ордера на підтвердження своїх повноважень, натомість всупереч вимогам чинного законодавства подав до суду неналежним чином завірену копію ордеру, в якому не зазначено конкретної назви органу (суду), в якому надається правова допомога, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 298 КАС України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Враховуючи, що до апеляційної скарги не додано документів, які б підтверджували волевиявлення ОСОБА_1 на надання повноважень адвокату Калайд О.І. щодо його представництва у Шостому апеляційному адміністративному суді, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає поверненню як така, що підписана особою, яка не має права її підписувати.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в ухвалах від 26.07.2018 року у справі № 809/258/18, від 03.10.2018 року у справі № 826/7342/18 та від 22.10.2018 року у справі № 826/3582/17.

Крім того, у своїй ухвалі від 22.10.2018 року у справі №826/3582/17 Верховний Суд зазначив, що звернення до суду з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема, адвоката, при реалізації права на справедливий суд передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника, зокрема, стосовно звернення з апеляційною скаргою до відповідного адміністративного суду апеляційної інстанції.

Підсумовуючи наведене та керуючись приписами Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне повернути Апелянту апеляційну скаргу та додані до неї матеріали.

Керуючись ст.ст. 169, 248, 298, 321, 325 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 на рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 05 серпня 2019 року у справі за адміністративним позовом Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києва та Київської області до Громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 про продовження строку затримання- повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст. ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма