Справа № 460/3231/18
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2019-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2019 рокуЛьвів№ 857/6622/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Запотічного І.І.,

суддів Бруновської Н.В., Довгої О.І.,

при секретарі судового засідання Дроздовській Ю.А.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2019 року (суддя Щербаков В.В., ухвалене в м. Рівне, повний текст складено 08.04.2019р.) у справі № 460/3231/18 за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Єврошпон-Смига» до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Єврошпон-Смига» (далі ПрАТ «Єврошпон-Смига», позивач) звернулося в суд з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області (далі ГУ ДФС у Рівненській області, відповідач), в якому з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 10.12.2018 року № .

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2019 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Рівненській області від 10.12.2018 року № .

Також суд стягнув на користь ПрАТ «Єврошпон-Смига» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Рівненській області судові витрати в сумі 70051,96грн., в тому числі витрати по сплаті судового збору в розмірі 54203,71 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15848,25грн.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, її оскаржив відповідач з підстав неповного з`ясування обставини, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт, зокрема, вказує, що ПрАТ «Єврошпон-Смига» подало декларацію з податку на додану вартість за вересень 2018 року, в які заявило до бюджетного відшкодування податок в сумі 3496114 грн., тобто від`ємне значення становить більше 100000 грн., що відповідно до пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України є самостійною підставою для проведення документальної позапланової перевірки. А тому висновок суду першої інстанції про те, що за приписами наведеної норми призначення повинно також бути пов`язане з підставами, визначеними у розділі V ПК України, є безпідставним. Проте, всупереч вимогам законодавства, посадові особи ПрАТ «Єврошпон-Смига» не допустили інспектора до проведення перевірки, у зв`язку з чим останнім було складено акт від 26.11.2018 року № 470/17-00-12-02 про не допуск до перевірки. Обґрунтування позивачем причин не допуску, а саме відсутність службового посвідчення інспектора, апелянт вважає протиправним, оскільки платнику було пред`явлено довідку про те, що вказана особа працює на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу контролю за відшкодуванням ПДВ управління податків і зборів з юридичних осіб Головного управління ДФС у Рівненській області. Як наслідок, заявлене позивачем бюджетне відшкодування не узгоджене за результатами камеральної або документальної перевірки, що безпосередньо передбачено нормами Податкового кодексу України, у зв`язку з чим податковим повідомленням-рішенням від 10.12.2018 року № правомірно та обґрунтовано встановлено відсутність права ПрАТ «Єврошпон-Смига» на отримання бюджетного відшкодування за вересень 2018 року та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 3496114грн. за вересень 2018 року.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу вважає рішення суду першої інстанції законним та просить залишити його без змін.

В обґрунтування своїх заперечень на апеляційну скаргу вказує на правильність висновків суду першої інстанції, якими обґрунтоване оскаржене рішення додатково зазначає, що оскаржив наказ ГУ ДФС у Рівненській області від 20.11.2018 № 2885 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПрАТ «Єврошпон-Смига» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за вересень 2018 року» в судовому порядку і рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 22.02.2019 року у справі № 460/2939/18, залишеним у цій частині без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.07.2019 року, даний наказ було визнано протиправним і скасовано в зв`язку з відсутністю правових підстав для призначення такої перевірки.

Судове засідання 02.09.2019 року за клопотанням ГУ ДФС у Рівненській області було призначене в режимі відеоконференції, проведення якої було доручено Господарському суду Рівненської області, однак відповідач не забезпечив явку свого представника до цього суду.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, явки уповноважених представників не забезпечили, що відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи без їхньої участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.10.2018 року ПрАТ «Єврошпон-Смига» подано ДФС України податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2018 року, що підтверджується квитанцію № 1 від 18.10.2018 року; розрахунок коригування сум податку на додану вартість (Д1); розрахунок суми бюджетного відшкодування (Д3); заяву про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість та/або врахування реєстраційної суми платника податку, що реорганізується, в обрахунку реєстраційної суми правонаступника (Д4) за вересень 2018 року; розшифровку податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5); довідку (Д6) за вересень 2018 року. Вказані документи прийнято та перевірено органом ДФС. У вказаній податкової звітності позивачем було задекларовано: від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 19 податкової декларації з ПДВ) - 3496114 грн.; сума, обчислена відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації (рядок 19-рядок 19.1 податкової декларації з ПДВ) - 4818634 грн.; сума від`ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації (рядок 19-рядок 19.1), яка: підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку» (р. 20.2.1) складає - 3496114 грн.; фактично сплачено у попередніх та звітному (податкових) періодах постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України (значення рядка «Усього» графи 7 таблиці 2) - 5023659 грн. (рядок 2 таблиці 1 Додатку 3 до податкової декларації з ПДВ за вересень 2018 року); сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню (зазначається сума рядка 1, яка не більша значення рядка 2) (значення цього рядка переноситься до рядка 20.2 декларації за поточний звітний (податковий) період) складає - 3496114 грн. (рядок 3 таблиці 1 Додатку 3 до податкової декларації з ПДВ за вересень 2018 року). У таблиці 2 Додатку 3 до податкової декларації з ПДВ за вересень 2018 року позивачем розшифровано від`ємне значення з ПДВ, фактично сплачене у попередніх та звітному (податкових) періодах постачальникам товарів/послуг у розмірі 5023659 грн. (значення рядка «Усього» графи 7 таблиці 2) і значення даної графи враховано позивачем при розрахунку суми бюджетного відшкодування за вересень 2018 року (рядки 2 та 3 таблиці 1 Додатку 3 до податкової декларації з ПДВ за вересень 2018 року, що кореспондує рядку 20.2.1 податкової декларації з ПДВ за вересень 2018 року). Також згідно з витягом щодо суми податку, на яку платник податку на додану вартість має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з системи електронного адміністрування ПДВ № 1831693 від 18.10.2018 року, за даними системи електронного адміністрування ПДВ сума податку, на яку позивач має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних складає 4818633,66 грн., що кореспондує даним рядка 19.1 податкової декларації з ПДВ за вересень 2018 року.

Начальником ГУ ДФС у Рівненській області з посиланням на статтю 20 розділу І, підпункт 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункт 78.1.8 пункту 78.1 статті 78, пункту 81.1 статті 81, пункту 82.2 статті 82 глави 8 розділу ІІ ПК України винесено наказ від 20.11.2018 № 2885 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПрАТ «Єврошпон-Смига» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за вересень 2018 року», а також видано направлення на перевірку від 21.11.2018 року № 4288/17-00-12-02 на ім`я головного державного ревізора-інспектора відділу контролю за відшкодуванням ПДВ управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДФС у Рівненській області Шевчука В.В.

Однак посадові особи ПрАТ «Єврошпон-Смига» не допустили вказаного інспектора до проведення виїзної документальної перевірки, мотивуючи свої дії фактом непред`явлення ним службового посвідчення.

В зв`язку з цим державний ревізор-інспектор Шевчук В.В. склав акт від 26.11.2018 року № 407/17-00-12-02, в якому зафіксовано факт відмови від допуску до проведення позапланової документальної перевірки ПрАТ «Єврошпон-Смига».

При цьому, відповідач зазначає, що на виконання наказу ДФС України від 23.10.2014 року № 207 «Про службові посвідчення працівників органів Державної фіскальної служби» ГУ ДФС у Рівненській області видало ОСОБА_1 довідку від 21.11.2018 року № 9067/10/17-00-04-117 про те, що він працює на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу контролю за відшкодуванням ПДВ управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДФС у Рівненській області.

На підставі зазначеного акта від 26.11.2018 року № 407/17-00-12-02 ГУ ДФС у Рівненській області винесло податкове повідомлення-рішення від 10.02.2018 року № , яким встановлено відсутність права на отримання бюджетного відшкодування за період вересень 2018 року та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 3496114грн. за вересень 2018 року.

Вважаючи таке рішення протиправним позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що рішення контролюючого органу є протиправним, оскільки може бути винесене виключно на підставі акту перевірки, а не акту про не допуск до проведення перевірки. Також суд зазначив, що у спірному випадку були відсутні правові підстави для проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПрАТ «Єврошпон-Смига» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за вересень 2018 року.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Питання правомірності зазначеного вище наказу ГУ ДФС у Рівненській області від 20.11.2018 року № 2885 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПрАТ «Єврошпон-Смига» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за вересень 2018 року» було предметом розгляду в адміністративній справі № 460/2939/18.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 22.02.2019 року у даній справі, залишеним без змін в частині зазначеної позовної вимоги постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.07.2019 року, було визнано протиправним та скасовано даний наказ.

Мотивуючи своєї рішення у вказаній частині, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив, зокрема, з наступного.

Контролюючий орган наділений повноваженнями на проведення документальної позапланової перевірки платника податку в разі, якщо платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету ПДВ і якщо розрахунок такої суми бюджетного відшкодування зроблено за рахунок від`ємного значення, сформованого за визначеними у пункті 200.11 статті 200 ПК України операціями.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що формування позивачем суми бюджетного відшкодування за вересень 2018 року зроблено за рахунок від`ємного значення, сформованого за визначеними у пункті 200.11 статті 200 ПК України операціями.

За приписами пункту 200.10 статті 200 ПК України позивач набуває права отримати заявлене бюджетне відшкодування у разі узгодження контролюючим органом суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки.

Відповідно до статті 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Згідно п. 86.1 ст. 86 ПК України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідачем було проведено камеральну перевірку даних податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2018 року, за результатами якої складено довідку від 20.11.2018 № 1622/17-00-12-01/30981499 «Про результати камеральної перевірки ПрАТ «Єврошпон-Смига» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за вересень 2018 року».

Згідно з висновком за результатом проведеної камеральної перевірки не встановлено порушення ПрАТ «Єврошпон-Смига» вимог Кодексу в частині достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за вересень 2018 року. Також, у довідці камеральної перевірки зазначено, що наявні підстави, відповідно до статті 78 ПК України, для проведення документальної позапланової виїзної перевірки податкової декларації з ПДВ за вересень 2018 року.

Суд апеляційної інстанції відхилив доводи апелянта щодо необхідності проведення документальної виїзної позапланової перевірки товариства на підставі підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України, оскільки судом не встановлено здійснення розрахунку суми бюджетного відшкодування за рахунок від`ємного значення, сформованого за операціями згідно з пунктом 200.11 статті 200 ПК України.

Також суд апеляційної інстанції звернув увагу на те, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, з яким погоджується суд апеляційної інстанції, про те що відсутність визначених у підпункті 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України підстав для проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача, дає підстави для висновку про протиправність спірного наказу від 20.11.2018 року № 2885 та його скасування.

Зазначені рішення судів першої та апеляційної інстанцій відповідно до ст. 325 КАС України набрали законної сили 10.07.2019 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, враховуючи, що судовими рішеннями, які набрали законної сили, встановлено відсутність правових підстав для проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПрАТ «Єврошпон-Смига» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за вересень 2018 року та скасовано відповідний наказ про її призначення, колегія суддів вважає, що результати такої перевірки не створюють жодних правових наслідків для позивача як платника податків.

Також колегія суддів враховую наступне.

Відповідно до пунктів 200.1, 200.4, 200.7 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу; б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Отже, відповідно до змісту наведених норм сума від`ємного значення ПДВ набуває статусу суми заявленої до бюджетного відшкодування у разі подання платником податків контролюючому органу заяви про таке бюджетне відшкодування.

Згідно з підпунктом 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 ПК України бюджетне відшкодування це відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

Відповідно до пункту 200.10 ст. 200 ПК України у строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).

Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.

А згідно з пунктом 200.11 статті 200 ПК України встановлено, що контролюючий орган має право протягом 60 календарних днів, що настають за граничним строком подання податкової декларації, а в разі якщо така податкова декларація надана після закінчення граничного строку за днем її фактичного подання провести документальну перевірку платника податку в разі, якщо розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено за рахунок від`ємного значення, сформованого за операціями: за періоди до 1 липня 2015 року, що не підтверджені документальними перевірками; з придбання товарів/послуг за період до 1 січня 2017 року у платників податку, що використовували спеціальний режим оподаткування, визначений відповідно до статті 209 цього Кодексу. Рішення про проведення документальної перевірки має бути прийнято не пізніше закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки.

Відповідно до пункту 78.4 статті 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу (пункт 78.5 статті 78 ПК України).

Згідно з підпунктом 78.8 статті 78 ПК України порядок оформлення результатів документальної позапланової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Статтею 81 ПК України визначено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Посадова (службова) особа платника податків (його представник або особа, яка фактично проводить розрахункові операції) має право надати свої письмові пояснення до складеного контролюючим органом акта.

У разі відмови платника податків та/або його посадових (службових) осіб (представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) підписати акт, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення перевірки, посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт відмови в отриманні акта та/або наданні письмових пояснень до нього.

Відповідно до статті 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Акт (довідка) документальної виїзної перевірки, що визначено статтями 77 і 78 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п`яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів).

Як встановлено судом та описано вище, ГУ ДФС у Рівненській області не було проведено позапланову документальну виїзну перевірку позивача та не було складено акту про встановлені перевіркою порушення, натомість складено акт відмови від допуску до проведення позапланової виїзної перевірки.

Відповідно до пункту 86.8 статті 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Статтею 54 ПК України визначено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, зокрема, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Відповідно до пункту 58.1 статті 58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено, зокрема, факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов`язання та/або зменшення суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, або заниження чи завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов`язань платника податків; суму грошового зобов`язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення результатів господарської діяльності або від`ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов`язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про необхідність складення та реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування до неї або про необхідність виправлення помилок, допущених під час зазначення реквізитів податкової накладної, у випадках, передбачених цим Кодексом; попередження про наслідки несплати грошового зобов`язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.

Проаналізувавши описані вище норми ПК України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ними однозначно встановлено, що податкове повідомлення-рішення, в тому числі, про встановлення відсутності права платника податку на отримання бюджетного відшкодування та/чи відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість, може бути винесене виключно в результаті порушень допущення таким платником вимог податкового законодавства, встановлених контролюючим органом за результатами проведеної перевірки.

Однак, як встановлено судом та описано вище, оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте ГУ ДФС у Рівненській області не на підставі акта перевірки, на підставі акта відмови від допуску посадових осіб до перевірки, що є грубим порушенням норм Податкового кодексу України.

Щодо доводів відповідача про те, що заявлене ПрАТ «Єврошпон-Смига» бюджетне відшкодування не узгоджене за результатами камеральної або документальної перевірки, колегія суддів зазначає наступне.

За приписами пункту 200.10 статті 200 ПК України позивач набуває права отримати заявлене бюджетне відшкодування у разі узгодження контролюючим органом суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки.

Колегія суддів зазначає, що згідно з положеннями даної норми, за загальним правилом, узгодження контролюючим органом суми заявленого платником податку бюджетного відшкодування здійснюється саме за результатами камеральної перевірки, а документальна перевірка проводиться в окремих випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті.

При цьому, як зазначено вище, судовими рішенням, які набрали законної сили, встановлено відсутність правових підстав для проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПрАТ «Єврошпон-Смига» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за вересень 2018 року.

В свою чергу, як встановлено судом, посадовою особою ГУ ДФС у Рівненській області було проведено камеральну перевірку достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за вересень 2018 року (податкова декларація від 18.10.2018 № ), за результатами якої було складено довідку від 20.11.2018 року № 1622/17-00-12-01/30981499, в якій зафіксовано, що камеральною перевіркою не встановлено порушення ПрАТ «Єврошпон-Смига» вимог ПК України в частині достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за вересень 2018 року.

Тому враховуючи наведене вище, колегія суддів приходить до висновку, що заявлене позивачем бюджетне відшкодування податку на додану вартість за вересень 2018 року у розмірі 3496114 грн. фактично узгоджене ГУ ДФС у Рівненській області за результатами зазначеної вище камеральної перевірки.

А посилання відповідача на невнесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування будь-яких відомостей, передбачених пунктом 200.12 статті 200 ПК України, з врахування описаних вище обставин, на переконання колегії суддів свідчить лише про протиправність дій самого контролюючого органу і не може бути підставою для позбавлення позивача права на отримання бюджетного відшкодування за вересень 2018 року та висновку відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 3496114 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що оскаржене податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Рівненській області від 10.12.2018 року № є протиправним, а тому підлягає скасуванню.

Отже, доводи апелянта є безпідставними та не спростовують відповідних висновків суду першої інстанції з вищенаведених мотивів.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів апеляційного суду вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 308, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2019 року у справі № 460/3231/18 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

На постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді Н. В. Бруновська
О. І. Довга
Повне судове рішення складено 06.09.2019 року