Справа № 820/2564/17
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

06 вересня 2019 р. № 820/2564/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Бадюкова Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за адміністративним позовом Головного управління ДФС в Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, код за ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРИТЕТ-АГРО" (61002, м. Харків, вул. Артема, 24, кв. 28, ) про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна та накладення арешту, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДФС у Харківській області (далі по тексту - позивач, ГУ ДФС, контролюючий орган) звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРИТЕТ-АГРО" (далі по тексту відповідач, ТОВ «Паритет-Агро», товариство), в якому просить суд:

- підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Паритет-Агро", застосованого на підставі рішення заступника начальника Головного управління ДФС у Харківській області від 21.06.2017р. №7536;

- накласти арешт на кошти, які перебувають на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Паритет-Агро", відкритих в банківських установах, шляхом зупинення видаткових операцій на таких рахунках.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підставі п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України наказом ГУ ДФС у Харківській області від 12.06.2017 № 2453 призначено проведення з 13.06.2017 документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Паритет-Агро" за період діяльності з 01.07.2016 по 31.10.2016 тривалістю 5 робочих днів. На проведення перевірки посадовим особам контролюючого органу заступником начальника ГУ ДФС у Харківській області виписано направлення від 12.06.2017 №№3749, 3750. 13 червня 2017 року посадові особи контролюючого органу здійснили вихід за податковою адресою ТОВ "Паритет-Агро" для проведення вищевказаної перевірки. Однак, після пред`явлення керівнику підприємства копії наказу про проведення перевірки №2453 від 12.06.2017 року, службових посвідчень та направлень на перевірку, останній відмовився отримувати копію вищевказаного наказу та відмовив у допуску посадових осіб ГУ ДФС у Харківській області до проведення перевірки.

З урахуванням приписів п.81.2 ст.81 ПК України посадовими особами контролюючого органу складений акт від 13.06.2017 №1146/20-40-14-21-07, в якому зафіксовано відмову платника податків у допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, а також акт від 13.06.2017 року №1147/20-40-14-21-07 про неможливість вручення акту Про відмову у допуску посадових осіб до проведення документальної позапланової виїзної перевірки.

Проте, з урахувань положень п.81.1 ст.81 ПК України відмова платника податків від допуску до перевірки на цій підставі не дозволяється, з огляду на викладене та на підставі п.п.94.6 ст.94 ПК України, просив задовольнити позов про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків та про накладення арешту на кошти платника податків на банківських рахунках.

При цьому у позовній заяві позивач зазначив про те, що він не звертався до суду з поданням в порядку, передбаченому ст. 183-3 КАСУ, позаяк після прийняття ним рішення від 21.06.2017р. №7536 про застосування умовного адміністративного арешту майна він дізнався про спір про право, а саме про відкриття ХОАС провадження у справі № 820/2512/17 за позовом ТОВ «Паритет-Агро» до ГУ ДФС у Харківській області про визнання протиправним дій та скасування наказу від 12.06.2017 № 2453, що було підставою для відмови у прийнятті подання на підставі приписів п.2 ч. 5 ст. 183-3 КАСУ.

Представник відповідача подав відзив на адміністративний позов, в якому проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні адміністративного позову, в обґрунтування заперечень зазначив, що у відповідача були законні підстави для відмови у проведенні позапланової документальної перевірки, а тому адміністративний позов є безпідставним, незаконним та необґрунтованим.

Через неявку представника позивача інші учасники справи надали до суду заяви про те, що вони не заперечують щодо розгляду справи в порядку письмового провадження.

Згідно ч. 6 ст. 162 КАСУ у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень статті 229 КАС України.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Як передбачено приписами ч.3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд, вивчивши доводи позову, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів.

З наявних матеріалів справи вбачається, що ГУ ДФС у Харківській області на адресу відповідача було направлено запити: від 11.11.2016 року №6215/10/20-40-14-07-16 щодо надання пояснень та їх документального підтвердження стосовно господарських взаємовідносинах з ТОВ Ніко - Агротраст - Компані по податковому кредиту за вересень 2016 року на суму ПДВ - 1329752,00 грн., від 18.11.2016 року №6389/10/20-40-14-12-16 щодо надання пояснень та їх документального підтвердження стосовно господарських взаємовідносинах ТОВ "Сангрупп" по податковому кредиту за вересень 2016 року на суму ПДВ - 771595,00 грн., від 13.12.2016 року №6905/10/20-40-14-07-16 щодо надання пояснень та їх документального підтвердження стосовно господарських взаємовідносинах з ТОВ "Агро Форм Груп" по податковому кредиту на загальну суму 2991668,00 грн. у тому числі за липень 2016 року на суму ПДВ - 919162,00 грн., за серпень 2016 року на суму ПДВ - 1617636,00 грн., за вересень 2016 року на суму ПДВ - 260527,00 грн., за жовтень 2016 року на суму ПДВ - 194343,00 грн., від 23.01.2017 року №367/10/20-40-14-07-16 щодо надання пояснень та їх документального підтвердження, по господарських взаємовідносинах з ТОВ Глобол - Реєстр по податковим зобов`язанням за серпень 2016 року на суму ПДВ - 325014,00 грн.

На вищевказані запити позивачем надано листи-повідомлення від 15.02.2017 року за вих. №1502, від 27.12.2016 року за вих. №2712/ВР та від 21.03.2017 року за вих. №2103/ВР.

За результатами розгляду листів-повідомлень позивачем на підставі п.41.1 ст.41, п.61.1, п.61.2 ст.61, п.п.62.1.3 п.62.1 ст.62, п.п.75.1.2 п.75 ст.75, п.п.78.1.1 та п.п.78.1.4 п.78.1 ст.78, п.82.2 ст. 82 ПК України наказом ГУ ДФС у Харківській області від 12.06.2017 року №2453 призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ ПАРИТЕТ-АГРО за період діяльності з 01.07.2016 року по 31.10.2016 року тривалістю 5 робочих днів.

На проведення перевірки посадовим особам контролюючого органу заступником начальника ГУ ДФС у Харківській області виписано направлення від 12.06.2017 №№3749, 3750.

13.06.2017 року посадові особи контролюючого органу здійснили вихід за податковою адресою ТОВ ПАРИТЕТ-АГРО для проведення вищевказаної перевірки, проте до проведення перевірки вони допущені не були, про що складено акти від 13.06.2017 року №1146 та №1147/20-40-14-21-07.

З урахуванням приписів п.81.2 ст.81 ПК України посадовими особами контролюючого органу був складений акт від 13.06.2017 №1146 в якому зафіксовано відмову платника податків у допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки та акт від 13.06.2017 року №1147/20-40-14-21-07 про неможливість вручення акту Про відмову у допуску посадових осіб до проведення документальної позапланової виїзної перевірки.

У зв`язку з цим позивач прийняв рішення від 21.06.2017р. №7536 про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ТОВ ПАРИТЕТ-АГРО.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 13.07.2017 року у адміністративній справі №820/2512/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРИТЕТ-АГРО" до Головного управління ДФС у Харківській області Державної фіскальної служби України, Головного державного ревізора-інспектора відділу аудиту платників території обслуговування Київської ОДПІ м. Харкова управління аудиту ГУ ДФС у Харківській області Ковальової Аліни Миколаївни, Головного державного ревізора-інспектора відділу аудиту платників території обслуговування Київської ОДПІ м. Харкова управління аудиту ГУ ДФС у Харківській області Хоменко Аліни Анатоліївни про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправним та скасування наказу - закрито провадження у частині позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльності Головних державних ревізорів-інспекторів відділу аудиту платників території обслуговування Київської ОДПІ м. Харкова управління аудиту ГУ ДФС у Харківській області Ковальової Аліни Миколаївни та ОСОБА_1 Аліни Анатоліївни.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 13.07.2017 р., яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.10.2017 року, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРИТЕТ-АГРО" до Головного управління ДФС у Харківській області Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування наказу - залишено без задоволення.

Вирішуючи вказаний спір по суті, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 81.1 ст. 81 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

У силу положень п. 94.1 ст. 94 ПК України, адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Згідно положень п. 94.2 статті 94 ПК України, арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин: 94.2.1. платник податків порушує правила відчуження майна, що перебуває у податковій заставі; 94.2.2. фізична особа, яка має податковий борг, виїжджає за кордон;94.2.3. платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу; 94.2.4. відсутні дозволи (ліцензії) на здійснення господарської діяльності, а також у разі відсутності реєстраторів розрахункових операцій, зареєстрованих у встановленому законодавством порядку, крім випадків, визначених законодавством; 94.2.5. відсутня реєстрація особи як платника податків у контролюючому органі, якщо така реєстрація є обов`язковою відповідно до цього Кодексу, або коли платник податків, що отримав податкове повідомлення або має податковий борг, вчиняє дії з переведення майна за межі України, його приховування або передачі іншим особам; 94.2.6. платник податків відмовляється від проведення перевірки стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі; 94.2.7. платник податків не допускає податкового керуючого до складення акта опису майна, яке передається в податкову заставу; 94.2.8. платник податків (його посадові особи або особи, які здійснюють готівкові розрахунки та/або провадять діяльність, що підлягає ліцензуванню) відмовляється від проведення відповідно до вимог цього Кодексу інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів (зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки).

Тобто, арешт майна може бути застосований за наявністю хоча б однієї з визначених статтею 94 ПК України обставин.

Як свідчать матеріали адміністративної справи, позивачем як підставу для винесення рішення та накладення адміністративного арешту майна зазначено про відмову платника податків від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення у відношенні нього документальної перевірки.

Відповідно до п. 81.2 ст. 81 ПК України, у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Посадова (службова) особа платника податків (його представник або особа, яка фактично проводить розрахункові операції) має право надати свої письмові пояснення до складеного контролюючим органом акта.

У разі відмови платника податків та/або його посадових (службових) осіб (представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) підписати акт, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення перевірки, посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт відмови в отриманні акта та/або наданні письмових пояснень до нього.

З приводу винесення позивачем, в результаті недопуску до проведення перевірки посадових осіб контролюючого органу, рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків та необхідності підтвердження його обґрунтованості в судовому порядку, слід вказати наступне

Відповідно до положень пунктів 94.4 - 94.6 статті 94 Податкового кодексу України, арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків. Арешт майна може бути повним або умовним. Повним арештом майна визнається заборона платнику податків на реалізацію прав розпорядження або користування його майном. У цьому випадку ризик, пов`язаний із втратою функціональних чи споживчих якостей такого майна, покладається на орган, який прийняв рішення про таку заборону. Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов`язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення. Керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків , яке надсилається: платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна; іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження.

Положеннями даної статті поняття "умовного арешту майна" визначено як обмеження реалізації платника податків прав власності на відповідне майно.

Як вже зазначалось раніше, 21.06.2017 р. заступником начальника Головного управління ДФС у Харківській області прийнято рішення № 7536 про застосування адміністративного арешту майна платника податків, яким було вирішено: 1. застосувати умовний адміністративний арешт майна платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «Паритет-Агро» (податковий номер 31642413), що перебуває (розміщене, зберігається) за адресою: 61002, м. Харків, вул АДРЕСА_1 буд АДРЕСА_2 , кв. АДРЕСА_3 . 2. надіслати рішення з вимогою тимчасово зупинити відчуження майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Паритет-Агро» (податковий номер 31642413).

В силу приписів п. 94.10 статті 94 ПК України, арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом. Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено). У цих випадках таке майно перебуває під режимом адміністративного арешту протягом строку, визначеного законом для визнання його безхазяйним, або у разі якщо майно є таким, що швидко псується, - протягом граничного строку, визначеного законодавством. Порядок операцій з майном, власника якого не встановлено, визначається законодавством з питань поводження з безхазяйним майном.

Суд зазначає, що особливості провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів унормовані ст. 183-3 КАСУ, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, згідно п. 2 ч. 1. якої передбачено, що провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними передбачених законом повноважень здійснюється на підставі подання таких органів, зокрема, щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

За приписами ч. 8 статті 183-3 КАСУ у разі постановлення судом ухвали про відкриття провадження у справі суд приймає у триденний строк, але не пізніше ніж протягом 96 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення заявника до суду, постанову по суті заявлених вимог, яка підлягає негайному виконанню.

Право звернутися з вимогами до суду в тому числі й про підтвердження обґрунтованості арешту в загальному порядку у контролюючого органу виникає лише в разі відмови судом у прийнятті подання (ч. 6 ст. 183-3 КАСУ).

Суд зазначає, що з поданням про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Паритет-Агро» (податковий номер 31642413), застосованого на підставі рішення № 7536 заступника начальника Головного управління ДФС у Харківській області прийнятого 21.06.2017 р. позивач в порядку ст. 183-3 КАС України не звертався, про що вказано у позові.

Натомість, із зазначеним ГУ ДФС в Харківській області звернулось у загальному порядку, отже, у суду були відсутні підстави для застосування скорочених строків розгляду, передбачених ст. 183-3 КАС України, а тому, було застосовано загальні процесуальні строки, передбачені КАС України, в рамках розгляду даної справи.

Підпунктом 94.19.1. пункту 94.19. ст. 94 ПК України однією з підстав припинення адміністративного арешту майна платника податків є відсутність протягом строку, зазначеного у пункті 94.10, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.

Таким чином, на час розгляду справи, рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна відповідача фактично припинило свою дію, у зв`язку зі спливом 96 годин для визнання арешту обґрунтованим.

Щодо решти позовних вимог, а саме про накладення арешту на кошти, які перебувають на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Паритет-Агро", відкритих в банківських установах, шляхом зупинення видаткових операцій на таких рахунках, останні також не підлягають задоволенню зважаючи на наступне.

Згідно з п. 94.6 ст. 94 ПК України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків. Арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Арешт коштів на рахунку платника податків є різновидом адміністративного арешту, який застосовуються виключно на підставі рішення суду (на відміну від адміністративного арешту іншого майна, який здійснюється за рішенням керівника податкового органу).

Відповідно до п.п. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, у разі, якщо у платника податків, який має податковий борг, відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Разом з тим, арешту коштів та інших цінностей такого платника податків, що знаходяться в банку, передує ряд заходів, визначених Главою 9 ПК України, які слід вжити податковому органу з метою забезпечення виконання платником податків свої зобов`язань, в тому числі встановлення майна та інших цінностей такого платника податків, що можуть стати джерелами погашення податкових зобов`язань платника податків, передача такого майна у податкову заставу та накладення адміністративного арешту на майно.

Під час судового розгляду справи контролюючим органом не надано, а судом не добуто доказів вжиття заходів позивачем щодо встановлення майна, яке може слугувати джерелом погашення податкового боргу.

Щодо визначеного контролюючим органом способу накладення арешту на кошти платника, а саме: шляхом зупинення видаткових операцій, суд зазначає, що статтею 94 Податкового кодексу України унормовано можливість прийняття рішення виключно про арешт коштів на рахунку платника податків, проте можливість здійснення арешту шляхом зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків приписами цієї статті не передбачена.

У свою чергу, суд звертає увагу, що законодавцем згадано про такий захід податкового примусу як зупинення видаткових операцій на рахунках платника (п. 20.1.31, 20.1.32 ст.20, п.89.4 ст.89, п.91.4 ст.91 Податкового кодексу України), але не визначено, що відмова від проведення перевірки є приводом для його застосування.

Суд зазначає, що особливості провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів були унормовані ст. 183-3 КАСУ, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, згідно п. 1 ч. 1. якої було передбачено, що провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними передбачених законом повноважень здійснюється на підставі подання таких органів, зокрема, щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків.

Крім того, право звернутися з вимогами до суду про зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків в загальному порядку у контролюючого органу виникає лише в разі відмови судом у прийнятті подання (ч. 6 ст. 183-3 КАСУ).

Суд зазначає, що з поданням про зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків позивач в порядку ст. 183-3 КАС України не звертався, що не заперечується сторонами по справі.

У відповідності до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. (стаття 90 КАС України).

За сукупністю наведених обставин, враховуючи, що позовні вимоги є необґрунтованими, не підтверджені матеріалами справи, а відтак, не підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДФС в Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, код за ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРИТЕТ-АГРО" (61002, м. Харків, вул. Артема, 24, кв. 28, ) про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна та накладення арешту залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 06 вересня 2019 року.

Суддя Бадюков Ю.В.