Справа № 160/2625/19
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2019-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 серпня 2019 року Справа № 160/2625/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЮркова Е.О.
за участі секретаря судового засіданняШпоти Я.С.,
представники позивача представник відповідача Лавринович О.В., Лубенець С.В., Внуков В.В. Прокоф`єв Є.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Авантітранс Груп" до Головного управління Державної фіскальної служби в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
21 березня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Авантітранс Груп» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, з вимогами:
Ухвалою суду від 25.03.2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи з 19.04.2019 р.
Ухвалою суду від 25.04.2019 року призначено розгляд адміністративної справи № 160/2625/19 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Авантітранс Груп» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень за правилами загального позовного провадження, та замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.
У судове засідання 28.08.2019 року прибули представники позивача та представник відповідача.
Представники позивача позовні вимоги підтримали та просили задовольнити, посилаючись на обставини, наведені у позові.
Представник відповідача вимоги позову не визнав та просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на доводи, наведені у відзиві на позов.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали, справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Судом встановлено, що у період з 30.10.2018 року по 05.11.2018 року Головним управлінням Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, на підставі наказу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 16.10.2018 року № 5902-п було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Авантітранс Груп» за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, що викладені в запереченні.
1. п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п. 134.1 ст.134 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, у загальній сумі 1827181 грн., у тому числі за 2016 рік у сумі 1278827 грн., за 2017 рік у сумі 548354 грн.;
3. абз «е» п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164. п.п.168.1.1 п. 168.1, п.п.168.1.4 п.168.1, п.168.3 ст.168, п.п.170.1.9 п. 170.9 ст. 170, абз. «а» п. 171.2 ст. 171, п. 176.2 ст.176 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок з доходів фізичних осіб в сумі 173470,78 грн.;
6. п.1 ч.1 ст. 4, п.2 ст.6, п.1 ч. 1 ст.7 Закону України „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", в результаті чого занижено єдиний внесок у сумі 171406,85 грн.;
7. п.1 ч.1 ст.4. Закону України «Про збір та облік единого внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», п.1 роз. III наказу Міністерства фінансів України від 14 квітня 2015 року № 435 «Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в частині несвоєчасного подання звітності по єдиному внеску за березень 2017 року.
Рішенням Державної фіскальної служби України від 18.02.2019 року № 7855/6/99-99-11-11-04-02-25 про результати розгляду скарг залишено без змін вказані податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, а скаргу ТОВ «Авантітранс Груп» - без задоволення.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі по тексту - Податковий кодекс України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, визначено, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно приписів пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

При цьому, платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пунктом 44.2 статті 44 Податкового кодексу України визначено, що для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Згідно пункту 164.1 статті 164 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Базою оподаткування для доходів, отриманих від провадження господарської або незалежної професійної діяльності, є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається відповідно до пункту 177.2 статті 177 та пункту 178.3 статті 178 цього Кодексу.

До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: сума надміру витрачених коштів, отриманих платником податку на відрядження або під звіт та не повернутих у встановлені законодавством строки, розмір якої обчислюється відповідно до пункту 170.9 статті 170 цього Кодексу (підпункт 164.2.11 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України).

Також згідно підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді, зокрема вартості безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг), визначеної за правилами звичайної ціни, а також суми знижки звичайної ціни (вартості) товарів (робіт, послуг), індивідуально призначеної для такого платника податку, крім сум, зазначених у підпункті 165.1.53 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу.

У відповідності до пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку (пункт 171.1 статті 171 Податкового кодексу України).

Згідно пункту «а» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України платники податку зобов`язані: вести облік доходів і витрат в обсягах, необхідних для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, у разі якщо такий платник податку зобов`язаний відповідно до цього розділу подавати декларацію або має право на таке подання з метою повернення надміру сплачених податків, у тому числі при застосуванні права на податкову знижку.

Згідно з частиною 2 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон) бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини 1 статті 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету встановлений Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88 (далі по тексту - Наказ № 88).

Відповідно до пункту 1.2 Наказу № 88 господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення (п.2.1 Наказу № 88).

Згідно з пунктом 2.4 Наказу № 88 первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.

Отже, наведені правові норми дозволяють платнику податку формувати витрати у зв`язку з реальним придбанням товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що, в першу чергу, має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами, що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.

У контексті викладеного суд зазначає, що вартість придбаного пального визнається витратами підприємства лише у тому випадку, коли його списання відбулось на підставі первинного документу, що за формою та змістом відповідає вимогам частини 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", та містить інформацію про фактичний пробіг автомобіля, фактичні витрати пально-мастильних матеріалів, а також підтверджує виробничий характер маршруту прямування транспорту.

Отже, виключно за умови наявності зв`язку з господарською діяльністю та відповідного документального підтвердження, вартість паливно-мастильних матеріалів, в залежності від цілей використання автомобіля, може бути віднесена на загальновиробничі, операційні чи адміністративні витрати.

Судом встановлено, що спірні податкові повідомлення-рішення обґрунтовано відсутністю документального підтвердження використання палива для автомобіля згідно договору суборенди транспортного засобу № 01/11-А від 01.11.2015 року NISSAN X-TRAIL.

Так, 18.11.2015 року ТОВ «Авантітранс Груп», як суборендарем, укладено з ТОВ «Деметра ЛТД» договір суборенди транспортного засобу № 18/11-А, згідно якого суборендарю передано у платне користування на строк 3 роки легковий автомобіль марки NISSAN 2008 року випуску, сірого кольору, двигун № НОМЕР_2 .

ТОВ «Авантітранс Груп» в ході судового розгляду справи надано наступні первинні документи на підтвердження використання палива для автомобіля: щомісячні відомості обліку витрат пального за період березень 2016 року - грудень 2017 року (водій Внуков В.В. ), накази про відрядження директора ТОВ «Авантітранс Груп» Внукова В.В. для ведення переговорів щодо підписання угод, в. яких також зазначено «видати директору Внукову В.В. необхідну кількість скетч-карт на пальне», подорожні листи службового легкового автомобіля, виписка по рахунку: 203 за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року, згідно яких використання палива визначено як «витрати на маркетинг» (том 1 а.с. 142 - том 5 а.с. 206).

Відповідно до "Інструкції зі статистики заробітної плати", затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 р. № 5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.01.2004 р. за № 114/8713 (далі - Наказ № 5): виплати соціального характеру у грошовій і натуральній формі: витрати в розмірі страхових внесків підприємств (крім випадків, зазначених у п. 3.5) на користь працівників, пов`язаних з добровільним страхуванням (особистим, страхуванням майна). Указані суми включаються до фонду оплати праці в тому місяці, коли провадяться перерахунки страховій компанії; оплата або дотації на харчування працівників, у тому числі в їдальнях, буфетах, профілакторіях; оплата за утримання дітей працівників у дошкільних закладах; вартість путівок працівникам та членам їхніх сімей на лікування та відпочинок, екскурсії або суми компенсацій, видані замість путівок за рахунок коштів підприємства (крім випадків, указаних у п. 3.2); вартість проїзних квитків, які персонально розподіляються між працівниками, та відшкодування працівникам вартості проїзду транспортом загального користування; інші виплати, що мають індивідуальний характер (оплата квартири та найманого житла, гуртожитків, товарів, продуктових замовлень, абонементів у групи здоров`я, передплати на газети та журнали, протезування, суми компенсації вартості виданого працівникам палива у випадках, не передбачених чинним законодавством)".

Тобто, до інших заохочувальних та компенсаційних виплат, які включаються до бази оподаткування єдиним внеском належать інші виплати, які зокрема, включають суму компенсації вартості виданого працівникам палива у випадках, не передбачених чинним законодавством.

Як визначено пунктом 2.7. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, первинні документи складаються на бланках типових і спеціалізованих форм, затверджених відповідним органом державної влади. Документування господарських операцій може здійснюватися із використанням виготовлених самостійно бланків, які повинні містити обов`язкові реквізити чи реквізити типових або спеціалізованих форм.

Таким чином, за умови відсутності бланків або форм для списання пального (замість подорожніх листів), підприємство не позбавлене права використовувати будь-які інші документи для підтвердження витрат пального, за однієї вимоги: такі документи мають відповідати вимогам законодавства щодо наявності реквізитів первинних документів.

Відповідно до листа Міністерство інфраструктури України від 23.04.2013 року № 4492/25/10-13, списання фактично витраченого палива та мастильних матеріалів для транспортних засобів ведеться на підставі подорожніх листів відповідно до фактичної вартості витраченого палива, суб`єкти господарювання можуть використовувати самостійно виготовлені бланки первинних документів, у тому числі й подорожніх листів, які повинні містити реквізити типових або спеціалізованих форм, що передбачено п. 2.7 Положення про забезпечення записів в бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну України від 24.05.95 р. № 88".

Отже, наразі ТОВ «Авантітранс Груп» не позбавлене права використовувати в якості первинних документів подорожні листи, виготовлені на основі форми, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 17 лютого 1998 року № 74, який втратив чинність.

При цьому, обов`язковою вимогою є те, що розроблений підприємством подорожній лист або інший документ містив реквізити, передбачені законодавством для оформлення первинних документів. Чинне законодавство України не обмежує суб`єктів господарювання в періодичності видачі/оформлення вказаних документів.

Так, вимога стосовно щоденної видачі подорожнього листа містилася в п. 2.1 Інструкції про порядок застосування подорожнього листа службового легкового автомобіля та обліку транспортної роботи, затвердженої наказом Держкомстату від 17.02.1998 р. № 74. На даний час вказана Інструкція втратила чинність, інший нормативно-правовий документ, який би регулював це питання, відсутній. У зв`язку з цим є підстави стверджувати, що підприємство має право оформляти подорожні листи, інші первинні документи з будь-якою періодичністю, в тому числі раз на місяць.

Окрім того, чинним законодавством не встановлений перелік первинних документів, які оформлюються при здійсненні тих чи інших господарських операцій. А відтак господарська операція може опосередковуватися складенням будь-якого первинного документа, який містить зазначені обов`язкові реквізити та/або відповідає законодавчо установленим вимогам щодо його складення (у разі наявності таких вимог).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки подорожні листи, надані ТОВ «Авантітранс Груп» до перевірки та долучені до матеріалів справи, мають усі необхідні передбачені чинним законодавством України обов`язкові реквізити первинних документів, з урахуванням того, що чинним законодавством України не передбачений спеціальний вид первинного документу, що мав би підтверджувати належність витрат підприємства на оплату паливно-мастильних матеріалів до господарських, позивач має право на віднесення витрат на оплату палива до своїх господарських витрат.

Крім того, наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року № 318 затверджено Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» (далі - П(С)БО «Витрати»).

Пунктом 19 вказаного положення визначено, що витрати на збут включають такі витрати, пов`язані з реалізацією (збутом) продукції (товарів, робіт, послуг) витрати на рекламу та дослідження ринку (маркетинг).

Предствниками позивача в ході судового розгляду справи пояснювалось, що використання директором підприємства пального обумовлено необхідністю проведення переговорів з майбутнімі потенційними покупцями, місцезнаходження яких здебільшого було поза межами міста Дніпро, отже є господарськими витратими, пов`язаними з проведенням маркетингу.

Отже, податкове повідомлення-рішення № від 19.11.2018 року, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Авантітранс Груп» збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб на суму 300861,14 грн., в тому числі 173470,78 грн. за податковими зобов`язаннями та 127390,36 грн. за штрафними санкціями є таким, що прийнято відповідачем протиправно, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Відповідно до підпункту 16-1 підрозділу 10 "Інші перехідні положення" Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу (зокрема фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи - п.п.162.1.1 п.162.1 ст.162 Податкового кодексу України).

Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Оскільки судом висновки перевірки про порушення ТОВ «Авантітранс Груп» абз «е» п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164. п.п.168.1.1 п. 168.1, п.п.168.1.4 п.168.1, п.168.3 ст.168, п.п.170.1.9 п. 170.9 ст. 170, абз. «а» п. 171.2 ст. 171, п. 176.2 ст.176 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок з доходів фізичних осіб в сумі 173470,78 грн. спростовано, податкове повідомлення - рішення № від 19.11.2018 року, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Авантітранс Груп» збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з військового збору на суму 20617,10 грн., в тому числі 11896,75 грн. за податковими зобов`язаннями та 8720,35 грн. за штрафними санкціями, є таким, що прийнято відповідачем протиправно, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Також, зважаючи на відсутність порушення ТОВ «Авантітранс Груп» в частині недостовірності даних звітності за формою 1 ДФ про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платників податку та сум ПДФО, які підлягають нарахуванню та сплаті з сум нарахованих та виплачених доходів на користь фізичних осіб, податкове повідомлення - рішення № від 19.11.2018 року, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Авантітранс Груп» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді з/п за штрафними санкціями у сумі 510 грн., складено безпідставно та підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, з огляду на те, що висновки акта перевірки № 64877/04-36-14-02/38677070 від 12.11.2018 року не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, відсутності належних доказів правомірності прийнятих відповідачем оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Авантітранс Груп» щодо визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 19.11.2018 року № , № та № підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 4829,82 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням № 820 від 20.03.2019 року.

З огляду на задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 4829,82 грн. підлягає стягненню з Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 72-77, 139, 193-194, 205, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Авантітранс Груп» до Головного управління Державної фіскальної служби в Дніпропетровській області про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення винесені Головним управлінням Державної фіскальної служби в Дніпропетровській області: № від 19.11.2018 року (форма "Д") на загальну суму грошового зобов`язання 300 861,14 грн., № від 19.11.2018 року (форма "Д") на загальну суму грошового зобов`язання 20 617,10 грн., № від 19.11.2018 року (форма "ПС") на загальну суму грошового зобов`язання зі штрафних (фінансових) санкцій 510 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби в Дніпропетровській області (вул..Сімферопольська, 17А, м.Дніпро, 49000, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авантітранс Груп» (пр..О.Поля, 97К, м.Дніпро, 49064, ) понесені позивачем судові витрати в сумі 4829,82 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 09 вересня 2019 року.

Суддя (підпис) Е.О. Юрков