Справа № 480/3995/18
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2019-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2019 р.Справа № 480/3995/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Григорова А.М.,

Суддів: Бартош Н.С. , Подобайло З.Г. ,

за участю секретаря судового засідання Мороз М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного територіального управління юстиції у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26.02.2019 року, головуючий суддя І інстанції: О.А. Прилипчук, м. Суми, повний текст складено 11.03.19 року по справі № 480/3995/18

за позовом ОСОБА_1

до Начальника Головного територіального управління юстиції у Сумській області Свистун Ірини Петрівни , Головного територіального управління юстиції у Сумській області

про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного територіального управління юстиції у Сумській області, начальника Головного територіального управління юстиції у Сумській області Свистун Ірини Петрівни, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного територіального управління юстиції у Сумській області від 17.10.2018 № 1735/04 "Про звільнення ОСОБА_1 ";

- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Ковпаківського районного у місті Суми відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області;

- стягнути з Головного територіального управління юстиції у Сумській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу;

- зобов`язати Головне територіальне управління юстиції у Сумській області та начальника Головного територіального управління юстиції у Сумській області Свистун І.П. подати звіт про виконання судового рішення протягом трьох робочих днів з моменту набрання ним законної сили.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 1995 року позивач проходила державну службу в органах державної реєстрації актів цивільного стану. З 2002 року обіймала посади державної служби категорії "Б", має 6 ранг державного службовця та за весь час роботи до дисциплінарної відповідальності не притягувалася. 17.10.2018 наказом Головного територіального управління юстиції у Сумській області №1735/04 була звільнена з посади начальника Ковпаківського районного у місті Суми відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області за порушення Присяги державного службовця, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 87 Закону України "Про державну службу", з припиненням державної служби.

Вважає вищевказаний наказ протиправним, безпідставним та упередженим.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 26.02.2019р. адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Сумській області, начальника Головного територіального управління юстиції у Сумській області Свистун Ірини Петрівни про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку задоволено. Скасовано наказ Головного територіального управління юстиції у Сумській області від 17.10.2018 № 1735/04 "Про звільнення ОСОБА_1 ". Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Ковпаківського районного у місті Суми відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області. Стягнуто з Головного територіального управління юстиції у Сумській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 22966 (двадцять дві тисячі дев`ятсот шістдесят шість) грн. 58 коп. Допущено негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Ковпаківського районного у місті Суми відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області та стягнення середнього заробітку за один місяць в сумі 5299 (п`ять тисяч двісті девяносто дев`ять) грн. 98 коп.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головним територіальним управлінням юстиції у Сумській області подано апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26.02.2019 року по справі № 480/3995/18 прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи. Вказує, що висновок суду про те, що відповідачем притягнуто позивача до дисциплінарної відповідальності без встановлення та належного урахування його вини не відповідають дійсності. Зазначає, що суб`єкт призначення був вимушений прийняти рішення про накладення дисциплінарного стягнення у стислі строки у зв`язку з тим, що дії, вчинені ОСОБА_1 , унеможливлюють подальше виконання нею своїх обов`язків та перебування на посаді, адже у подальшому призвели б до фактичного саботажу роботи органу державної влади, підриву довіри громадян до державного органу, масового порушення прав громадян на швидкі та якісні послуги у сфері державної реєстрації. Посилається на те, що ОСОБА_1 , в порушення чинного законодавства, безпідставне відмовляла громадянам у наданні послуг у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, чим порушила права громадян на швидкі та якісні послуги в даній сфері. Також зазначає, що судом не встановлено та належним чином не обґрунтовано порушення відповідачем процесуального порядку проведення дисциплінарного провадження, а тому твердження суду першої інстанції щодо притягнення відповідачем позивача до дисциплінарної відповідальності без належного урахування його вини та встановлення обставин дисциплінарного проступку не відповідають дійсності. Наголошує, що відповідачем було всебічно досліджено та встановлено факт вчинення дисциплінарного проступку позивача, надано оцінку діям позивача та встановлено його вину. Посилається на те, що судом першої інстанції питання доцільності перенесення книг реєстрації не вивчено належним чином, у рішенні суду не встановлена справжня мета такої дії, що й призвело до хибного висновку про, начебто, необґрунтовані дії відповідача щодо перенесення книг державної реєстрації. Посилається на те, що суд першої інстанції взагалі не досліджував факт подання громадянами скарг на дії позивача. Суд, у оскаржуваному рішенні, обмежився лише зазначенням наявності громадян, які зверталися до Відділу та яким позивачка пояснювала неможливість отримання ними послуг. Зазначає, що позивач відмовляла громадянам у отриманні послуг, з формальних підстав продовжувала термін розгляду звернень, направляла громадян до інших відділів ДРАЦС та повідомляла недостовірну інформацію стосовно відсутності доступу до книг державної реєстрації. Такими діями ОСОБА_1 порушила Порядок, який регулює процес видачі актів цивільного стану та право громадян на своєчасні та якісні послуги в сфері державної реєстрації, надання яких є пріоритетом діяльності органів юстиції. Вказує, що умисне невиконання позивачем своїх службових обов`язків є порушенням Присяги, а тому такі дії є не дисциплінарним порушенням, а є наслідком невідповідності займаній посаді за моральними та діловими якостями державного службовця як суб`єкта зі спеціальним статусом. Тобто звільнення позивача є не видом застосування до нього дисциплінарного стягнення, а наслідком порушення ним присяги, що становить самостійну підставу припинення державної служби, встановлену Законом України «Про державну службу». Щодо процесу працевлаштування позивача під час поновлення у судовому порядку, вказує, що суд першої інстанції, з невідомих причин, залишив поза увагою той факт, що позивачка вже під час судового процесу щодо поновлення на посаді займалася питанням свого працевлаштуванням у іншому державному органі. Більше того, відразу після свого поновлення на посаді начальника Відділу, ОСОБА_1 звернулася до керівника із заявою щодо переведення її до іншого органу за результатами конкурсного відбору. Це свідчить про відсутність наміру ОСОБА_1 виконувати свої прямі посадові обов`язки щодо організації роботи Відділу як після виходу з декретної відпустки, так і після поновлення. Враховуючи вищенаведене скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суд від 26.02.2019 року по справі № 480/3995/18 та ухвалити нове рішення, яки; відмовити у задоволенні адміністративного позову Позивача у повному обсязі.

Від позивача, до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що з доводами викладеними в апеляційній скарзі не погоджується в повному обсязі. Також від позивача, до суду надійшли письмові пояснення та письмові заперечення на додаткові пояснення відповідача по справі.

Учасники справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином, на адреси визначені в апеляційній скарзі та позовній заяві.

Позивач позивача та представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представники відповідачів в судовому засіданні підтримали доводи викладені в апеляційній скарзі.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, а тому підлягають задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач в період з 05.10.2004 року до 17.10.2018 року, перебувала на державній службі, Присяга державного службовця прийнята 29.05.1995 року.

11.10.2018 року заступником начальника Головного територіального управління юстиції у Сумській області з питань державної реєстрації-начальником Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Сумській області Дудніковою Н.П. складено подання про відкриття дисциплінарного провадження відносно ОСОБА_1 (а.с. 92 том.1).

11.10.2018 року начальником Головного територіального управління юстиції у Сумській області прийнято наказ №1720/04 «Про відкриття дисциплінарного провадження відносно ОСОБА_1 » (а.с. 90 том.1)

17.10.2018 наказом Головного територіального управління юстиції у Сумській області №1735/04 ОСОБА_1 звільнено з посади начальника Ковпаківського районного у місті Суми відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області за порушення Присяги державного службовця, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 87 Закону України "Про державну службу", з припиненням державної служби (а.с. 11, том 1).

Надаючи правову оцінку спірних правовідносинам, суд апеляційної інстанції керується наступними приписами норм чинного законодавства.

Судом встановлено, що підставою прийняття оскаржуваного наказу є висновок відповідача про порушення ОСОБА_1 Присяги державного службовця у зв`язку з не наданням відділам державної реєстрації актів цивільного стану області та інших регіонів України запитувану інформацію, а також безпідставну відмову громадянам, які зверталися до Ковпаківського районного у м.Суми відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області у надані послуг з питань державної реєстрації актів цивільного стану (а.с. 11 том.1).

Проте, суд апеляційної інстанції не погоджується із наведеними висновками відповідача, виходячи з наступного.

Правовий статус позивача, в тому числі підстави притягнення до дисциплінарної відповідальності, врегульовано Законом України «Про державну службу» (далі - Закон).

Відповідно п.7 ч. 1, ч.2 ст.1 Закону України «Про державну службу», державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, в т.ч. щодо реалізації повноважень державного органу, визначених законодавством. Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному: органі, його апараті (секретаріаті), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Статтею 8 Закону передбачено, що державний службовець повинен дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; з повагою ставитися до державних символів України; обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки; виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню; 3) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.

Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах.

Згідно ст.64 Закону за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом

Водночас ч.1 статті 65 Закону №889-VІІІ визначено, що підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

У частині 2 статті 65 цього Закону наводиться перелік дисциплінарних проступків, якими, зокрема, є: порушення Присяги державного службовця.

Так, згідно з ч.1 ст. 66 Закону України "Про державну службу" №889-VІІІ до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: зауваження; догана; попередження про неповну службову відповідність; звільнення з посади державної служби.

Частиною 5 ст.66 цього Закону передбачено, що звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9 - 11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону (частина п`ята статті 66 Закону №889-VІІІ).

Системний аналіз вказаних норм дозволяє зробити висновок, що припинення державної служби за порушення Присяги може застосовуватися тільки у крайніх випадках, коли дисциплінарний проступок містить ознаки саме такого порушення і заходи дисциплінарного стягнення є недостатніми чи попереднє їх вжиття не дало бажаного результату.

Звільнення з посади державної служби на підставі ч.5 ст.66 Закону №889-VIII є найсуворішою санкцією відповідальності державного службовця, а тому неможливість застосування за таке порушення до посадової особи заходів дисциплінарного впливу аж до звільнення має бути мотивовано.

Як зазначалося вище, позивача було звільнено наказом Головного територіального управління юстиції у Сумській області від 17.10.2018 №1735/04 на підставі подання заступника начальника Головного територіального управління юстиції у Сумській області з питань державної реєстрації-начальником Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Сумській області Дуднікової Н.П. від 11.10.2018 року та матеріалів дисциплінарної справи.

Згідно, вказаних документів, під час розгляду дисциплінарної справи встановлено порушення позивачем вимог ч.1 ст.8 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», неналежне виконання посадових обов`язків, щодо не надання відділам державної реєстрації актів цивільного стану області та інших регіонів України запитувану інформацію, а також безпідставну відмову громадянам, які зверталися до Ковпаківського районного у м.Суми відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області у отримані послуг з питань державної реєстрації актів цивільного стану.

Проте, колегія суддів вважає наведені доводи відповідача помилковими, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що до Ковпаківського районного у м.Суми відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області надходили звернення Дарницького районного у м.Києві ВДРАЦС, Оболонського ВДРАЦС у м.Києві, Білопільського РВ РАЦС ГТУЮ, фізичних осіб: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про вчинення дій з питань державної реєстрації актів цивільного стану на які позивачем було надано відповідь про необхідність звернення до Зарічного районного у м.Суми ВДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Сумській області.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» цей Закон регулює відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану.

Зокрема, ч.1 ст.8 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що діяльність органів державної реєстрації актів цивільного стану ґрунтується на принципах додержання законності, захисту прав і законних інтересів громадян та держави, додержання таємниці державної реєстрації актів цивільного стану, належного документального оформлення проведеної державної реєстрації.

Наказом Міністерства юстиції України від 24.12.2010 року №52/5 затверджено Правила державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, зареєстровані Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 р. за № 719/4940 (надалі по тексту-Правила).

Наказом Міністерства юстиції України від 24.07.2008 року №1269/5 затверджено Інструкцію з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян зареєстровану Міністерстві юстиції України 25.07.2008 р. за № 691/15382 (надалі по тексту-Інструкція).

Відповідно до п.3.11 Інструкції передбачено, що під час розгляду заяви (запиту) про надання витягу з Реєстру реєстратор перевіряє наявність підстав для отримання заявником витягу з Реєстру та даних відповідного актового запису цивільного стану у Реєстрі. У разі відсутності відомостей такого актового запису реєстратор уносить їх до Реєстру.

Рішення про видачу витягу з Реєстру або про відмову в цьому реєстратор приймає в день надходження заяви (запиту) про надання витягу з Реєстру за результатами безпосередньої перевірки відповідності відомостей у Реєстрі даним паперового носія актового запису цивільного стану або на підставі підтвердження реєстратора за місцем складання актового запису цивільного стану.

Для отримання підтвердження реєстратор направляє у день надходження заяви (запиту) про надання витягу з Реєстру відповідний запит за допомогою засобів телекомунікаційного зв`язку.

Реєстратор за місцем складання актового запису цивільного стану перевіряє відповідність відомостей у Реєстрі даним паперового носія актового запису цивільного стану (у разі відсутності даних у Реєстрі попередньо вносить їх до Реєстру) та в день отримання запиту направляє підтвердження. Копія актового запису цивільного стану направляється, якщо про це зазначено у заяві (запиті).

Отже, виходячи зі змісту наведеної норми, під час розгляду заяви про повторну видачу свідоцтв чи витягів з реєстру спеціаліст зобов`язаний безпосередньо здійснити перевірку відповідності відомостей у Реєстрі даним паперового носія актового запису, після чого видати заявнику документ.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що юридична адреса Ковпаківського районного у м.Суми відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області пл.Незалежності,8 м. Суми.

Також, судом встановлено, що наказом 28.09.2018 року начальником Головного територіального управління юстиції у Сумській області прийнято наказ №332/8 «Про визначення місця зберігання книг державної реєстрації актів цивільного стану Ковпаківського районного у м.Суми відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області».

Наведеним наказом визначено місце зберігання книг державної реєстрації актів цивільного стану Ковпаківського районного у м.Суми відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області у приміщенні за адресою м.Суми, вул.Петропавлівська,75 (а.с.222-223).

Отже, судом встановлено, що книги державної реєстрації актів цивільного стану Ковпаківського районного у м.Суми ВДРАЦС ГТУ юстиції у Сумській області зберігалися не за місцем роботи працівників Ковпаківського районного у м.Суми ВДРАЦС ГТУ юстиції у Сумській області.

Крім того, судом встановлено, що за адресою м.Суми, вул.Петропавлівська ,75 знаходиться Зарічний районний у м.Суми ВДРАЦС ГТУ юстиції у Сумській області.

Щодо посилань відповідача на те, що судом першої інстанції питання доцільності перенесення книг реєстрації не вивчено належним чином, у рішенні суду не встановлена справжня мета такої дії, що й призвело до хибного висновку про, начебто, необґрунтовані дії відповідача щодо перенесення книг державної реєстрації. колегія суддів зазначає наступне.

Порядок, умови і строки зберігання книг державної реєстрації актів цивільного стану, метричних книг у відділах державної реєстрації актів цивільного стану та їх передачі до державних архівів, затв. наказом Міністерства юстиції України від 30.12.2013 № 2804/5 передбачає, що складені на паперових носіях актові записи цивільного стану формуються в книги державної реєстрації актів цивільного стану.

Пунктом 1 розділу VI зазначеного Порядку встановлено, що «для зберігання книг державної реєстрації актів цивільного стану, метричних книг та створення необхідних умов для роботи з ними у приміщенні відділу державної реєстрації актів цивільного стану виділяється спеціально обладнане для цього архівосховище».

Колегія суддів зазначає, що чинним законодавством не передбачено знаходження книг реєстрації актів вільного стану за межами приміщення відділу окремо від працівників відповідного відділу державної реєстрації актів цивільного стану.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що переміщення книг державної реєстрації актів цивільного стану за межі приміщення відділу позбавило працівників Ковпаківського відділу фізичної можливості виконувати вимоги Правил та інструкції щодо безпосередньої перевірки відповідності відомостей у Реєстрі даним паперового носія актового запису цивільного стану з метою видачі громадянам документів та надання відповідних підтверджень на запити інших відділів державної реєстрації актів цивільного стану.

Посилання відповідача на те, що приміщення, де зберігався архівний фонд (м. Суми, пл. Незалежності, буд. 8) знаходиться на першому поверсі житлового будинку, а тому трапляються непоодинокі випадки його затоплення, чим завдається непоправна шкода архівному фонду, що слугувало підставою для перенесення книг реєстрації, колегія суддів зазначає наступне.

Дані доводи відповідача належними та обґрунтованими доказами не підтверджені. Доказів затоплення архіву (м. Суми, пл. Незалежності, буд. 8) відповідачем до суду не надано.

Враховуючи вищенаведене, відповідачем доцільність та обґрунтованість перенесення книг державної реєстрації актів цивільного стану Ковпаківського районного у м.Суми відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області на адресу м.Суми, вул.Петропавлівська,75 не доведена.

Крім того, колегія суддів зазначає, що ст. 7 Закон України «Про державну службу» містить право державного службовця на належні для роботи умови служби та їх матеріально-технічне забезпечення.

В даному випадку відповідач приймаючи наказ від 28.09.2018 року №332/8 «Про визначення місця зберігання книг державної реєстрації актів цивільного стану Ковпаківського районного у м.Суми відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області» фактично створив умови роботи за яких виконання ОСОБА_1 Правил, Інструкції є неможливим у зв`язку з надходженням книг державної реєстрації актів цивільного стану Ковпаківського районного у м.Суми ВДРАЦС ГТУ юстиції у Сумській області не за місцем роботи працівників Ковпаківського районного у м.Суми ВДРАЦС ГТУ юстиції у Сумській області.

Крім того, суд наголошує, що в судовому засіданні суду першої інстанції надали пояснення свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (які знаходилися в приміщенні Ковпаківського районного у м.Суми відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області 11.10.2018року) та підтвердили факт повідомлення позивачем присутніх заявників про неможливість вчинення реєстраційної дії та пропозицію звернутися до Зарічного районного у м.Суми відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області за місцем знаходження книг державної реєстрації актів цивільного стану.

Також, свідком - провідним спеціалістом Ковпаківського районного у м.Суми відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_10, повідомлено суд, що ОСОБА_1 повідомляла присутніх заявників про неможливість вчинення реєстраційної дії та пропозицію звернутися до Зарічного районного у м.Суми відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області за місцем знаходження книг державної реєстрації актів цивільного стану.

Колегія суддів зазначає, що підставою прийняття наказу Головного територіального управління юстиції у Сумській області від 17.10.2018 №1735/04 та притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності було не вчинення відповідних дій ( не надання послуг) на звернення фізичних осіб : ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Ковпаківського районного у м.Суми відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи зважаючи на відсутність у приміщенні Ковпаківського відділу книг державної реєстрації актів цивільного стану і неможливість здійснити безпосередню перевірку відповідності відомостей у Реєстрі даним паперового носія першого примірника актового запису, при надходженні письмових заяв працівниками, відповідно до вимог Правил та Інструкції, цього ж дня направлялися відповідні запити засобами електронного зв`язку до відділу Управління державної реєстрації за місцем зберігання других примірників книг державної реєстрації актів цивільного стану Ковпаківського відділу .

Одночасно, громадянам надавалися письмові роз`яснення, що певний документ буде видано після отримання відповідного підтвердження, яке, згідно пункту 3.11 Інструкції, мало бути надано вищевказаним відділом цього ж дня (приклад у додатку 3).

Крім того, колегія суддів зазначає, що допитана у судовому засіданні суду першої інстанції свідок гр. ОСОБА_9 підтвердила, що їй насправді було відмовлено у видачі документа у відділі Управління державної реєстрації, куди вона звернулася вперше (а не у Ковпаківському відділі).

Також безпідставним і необґрунтованим є звинувачення позивача у відмові громадянину ОСОБА_5 зареєструвати розірвання шлюбу, яке, ЗГІДНО ВИМОГ законодавства (глава 3 розділу III Правил Державної реєстрації актів цивільного стану в Україні від 18.10.2000 № 52/5 (у редакції наказу Мін 'юсту від 24.12.2010 №3307/5) проводиться за місцем проживання подружжя або одного з них. Тож, зважаючи на місце проживання гр. ОСОБА_5 та його дружини (Зарічний район м. Суми), заява останнього мала бути прийнята і фактично була згодом прийнята Зарічним відділом.

У судовому засіданні допитаний у якості свідка ОСОБА_5 підтвердив, що спочатку Зарічним відділом йому було відмовлено у прийнятті заяви, але після Зарічний відділ прийняв заяву про розірвання шлюбу.

Також факт звернення до Ковпаківського відділу громадянки ОСОБА_4 жодним документом не підтверджено. Так само жодним документом не підтверджено факт відмови повивача у наданні цій громадянці будь-якої послуги.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що усі заяви громадян приймалися і розглядалися Ковпаківським відділом у повній відповідності до вимог законодавства.

У матеріалах дисциплінарної справи відсутні будь-які документально підтверджені докази відмови позивача у прийнятті заяв або видачі громадянам документів.

Колегія суддів зазначає, що застосовуючи до позивача найсуворіший вид дисциплінарного стягнення, відповідач не зазначив, які конкретно дії позивача були протиправними, обмежившись лише фактами наявності звернень.

Відповідачем не вказано, який конкретно обов`язок позивачем не було виконано чи яку конкретно норму законодавства ним було порушено, і у чому саме полягає умисел.

Головне територіальне управління юстиції у Сумській області не обґрунтовує, які конкретно дії позивач мала би вчинити, проте не вчинила, при виконанні своїх службових обов`язків в умовах відсутності у приміщенні відділу книг державної реєстрації актів цивільного стану.

Проаналізувавши встановленні обставини в контексті спірних правовідносин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що замість об`єктивного розгляду і оцінки дій (бездіяльності) позивача, відповідач обмежився лише загальною констатацією факту вчинення дисциплінарного проступку зі сторони позивача, що суперечить нормам ч. 2 ст. 74 Закону України "Про державну службу", згідно яких дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що відповідачем притягнуто позивача до дисциплінарної відповідальності без належного урахування його вини, а відтак наявні підстави для скасування оскаржуваного наказу як протиправного.

При цьому, колегія суддів зазначає, що дійсно позивач виконуючи свої посадові обов`язки, як начальник Ковпаківського районного у місті Суми відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, повинен організовувати роботу таким чином щоб законні права та інтереси громадян були дотримані, однак колегія суддів звертає увагу на створення ускладнень щодо надання відповідей на звернення громадян та відповідних документів та на той факт, що позивачка фактично з моменту виходу з відпустки до моменту звільнення пропрацювала 7 робочих днів (04.10.2018р. дата виходу з відпустки; 17.10.2018р. дата прийняття наказу про звільнення).

При цьому дисциплінарне провадження відносно позивача відкрито 11.10.20118р.

Щодо посилань відповідача на той факт, що за новим місцем зберігання книги державної реєстрації актів цивільного стану Ковпаківського районного у м.Суми відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області ( м.Суми, вул.Петропавлівська,75) працівнику було забезпечено належні умови праці, тобто фактично відповідач наголошує на тому, що Ковпаківський районний у м.Суми відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області міг працювати належним чином в двох приміщеннях, колегія суддів зазначає наступне.

Позивач в відзиві на апеляційну скаргу проти даних доводів відповідача заперечує, зазначає про належних умови праці за адресою м . Суми, вул.Петропавлівська ,75 , на підтвердження чого надає фотознімки.

Відповідачем доказів забезпечення належних умови праці за адресою м.Суми, вул. Петропавлівська ,75 , до суду не надано.

Щодо посилань відповідача на те, що позивачка вже під час судового процесу щодо поновлення на посаді займалася питанням свого працевлаштуванням у іншому державному органі, більш того, відразу після свого поновлення на посаді начальника Відділу, ОСОБА_1 звернулася до керівника із заявою щодо переведення її до іншого органу за результатами конкурсного відбору, колегія суддів зазначає наступне.

Дані посилання жодним чином не впливають на вирішення справи по суті.

Крім того, відповідач не обґрунтовує, яким чином факт того, що позивач вирішує питанням свого працевлаштуванням у іншому державному органі, впливає на правомірність наказу Головного територіального управління юстиції у Сумській області від 17.10.2018 № 1735/04 "Про звільнення ОСОБА_1 " та дій відповідача щодо звільнення ОСОБА_1 ..

З урахуванням того, що суд дійшов висновку про протиправність оскарженого наказу та необхідність його скасування з вищенаведених обставин, то підлягають і задоволенню позовні вимоги позивача стосовно стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу саме з Головного територіального управління юстиції у Сумській області.

Апеляційна скарга доводів щодо не згоди з розміром середнього заробітку за час вимушеного прогулу не містить. Позивачем рішення суду першої інстанції не оскаржене.

Проте колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що при вирішенні питання про стягнення розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд виходить із того, що при обчисленні належної до виплати суми застосовуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 р. (далі - Порядок № 100).

Так, згідно з вимогами пункту 2 Порядку № 100 обчислення середньомісячної заробітної плати здійснюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Відповідно до п.5.8 Порядку № 100 нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати проводиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців роботі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Під час розгляду справи відповідачем надано довідку №107/586 від 19.12.2018 року, відповідно до якої розмір заробітної плати за два місяці, які передували звільненню ОСОБА_1 - жовтень 2018р. становила 5300 грн. за 21 робочий день (а.с. 32 том.1).

Враховуючи, що час вимушеного прогулу позивача за період з 17.10.2018 року по 26.02.2019 року разом складає 91 робочий день, а середньоденна заробітна плата дорівнює 252,38 грн., середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу за період з 17.10.2018 року по 26.02.2019 року (день ухвалення судового рішення) складає 22966 грн. 58 коп.

Відповідно до ч.1 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України під час прийняття постанови суд вирішує у тому числі чи є підстави допустити негайне виконання постанови.

Відповідно до частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про: присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць (пункт 2), поновлення на посаді у відносинах публічної служби (пункт 3).

Таким чином, рішення суду в частині поновлення позивача на посаді та стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення в частині відмови в задоволенні клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, сторонами не оскаржене. Апеляційна скарга доводив з цього приводу не містить.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до п.1 ч. 6 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Відповідно до примітки ст. 50 Закону України "Про запобігання корупції" під службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, в цій статті розуміються Президент України, Прем`єр-міністр України, член Кабінету Міністрів України, перший заступник або заступник міністра, член Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Антимонопольного комітету України, Голова Державного комітету телебачення і радіомовлення України, Голова Фонду державного майна України, його перший заступник або заступник, член Центральної виборчої комісії, член, інспектор Вищої ради правосуддя, член, інспектор Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, народний депутат України, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, Директор Національного антикорупційного бюро України, Генеральний прокурор, його перший заступник та заступник, Голова Національного банку України, його перший заступник та заступник, член Ради Національного банку України, Секретар Ради національної безпеки і оборони України, його перший заступник та заступник, Постійний Представник Президента України в Автономній Республіці Крим, його перший заступник та заступник, радник або помічник Президента України, Голови Верховної Ради України, Прем`єр-міністра України, особи, посади яких належать до посад державної служби категорії "А" або "Б", та особи, посади яких частиною першою статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" віднесені до першої - третьої категорій, а також судді, прокурори і слідчі, керівники, заступники керівників державних органів, юрисдикція яких поширюється на всю територію України, їх апаратів та самостійних структурних підрозділів, керівники, заступники керівників державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, юрисдикція яких поширюється на територію однієї або кількох областей, Автономної Республіки Крим, міст КиєвОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Сумській області, начальника

Колегія суддів зазначає, що відповідно до примітки ст. 50 Закону України "Про запобігання корупції" начальник Ковпаківського районного у місті Суми відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області не відноситься до осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку про віднесення даної справи до справ незначної складності у відповідності до п.1 ч.6 КАС України .

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26.02.2019 року по справі № 480/3995/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)А.М. Григоров
Судді(підпис) (підпис) Н.С. Бартош З.Г. Подобайло
Повний текст постанови складено 09.09.2019 року