Справа № 640/18859/18
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2019-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

10 вересня 2019 року № 640/18859/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Армсервіс-Про»
доДержавної фіскальної служби України
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Армсервіс-Про» (далі також - позивач, ТОВ «Армсервіс-Про») з позовом до Держаної фіскальної служби України (далі також - відповідач, ДФС України), в якому просило суд: визнати протиправним та скасувати рішення Комісії ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиною реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 24.01.2018 №569600/39234973; зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №11 від 15.12.2017.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що ТОВ «Армсервіс-Про» виписало за наслідками отримання від свого контрагента (Приватної агрофірми «Схід») попередньої оплати за товар згідно договору поставки сільськогосподарської техніки №01/2017 від 12.12.2017 податкову накладну від 15.12.2017 №11. Після направлення засобами електронного зв`язку вказаної податкової накладної для реєстрації такої в Єдиному реєстрі податкових накладних позивач отримав квитанцію про зупинення її реєстрації. Позивач стверджує, що з метою реєстрації цієї податкової накладної ним у встановленому законом порядку були подані до ДФС України вичерпні пояснення та всі необхідні підтверджуючі документи щодо наявності підстав для виписки податкової накладної. Проте Комісія ДФС України безпідставно не врахувала такі надані позивачем пояснення та копії документів, а натомість прийняла нормативно та документально необґрунтоване рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.12.2018 відкрито провадження у справі №640/18859/18 за вказаним позовом ТОВ «Армсервіс-Про» та дану справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

На виконання вимог цієї ухвали від 03.12.2018 представник відповідача подав до канцелярії суду відзив на позовну заяву з доказами направлення копій такого на поштову адресу позивача. Свої заперечення проти позову відповідач мотивував тим, що після надходження на реєстрацію податкової накладної позивача в автоматизованому режимі здійснено її розшифрування та проведено перевірку на відповідність податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків. За результатами опрацювання СМКОР балу виявлена невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарам згідно УКТ ЗЕД: 8481. У зв`язку з цим у позивача виникло право на подання пояснень (у вигляді повідомлення щодо подання документів про підтвердження реальності здійснення операцій за відмовленою ПН за формою) або копій документів. Відповідач переконаний, що позивач мав додати до надісланого ним Повідомлення окремими додатками та у форматі pdf копії всіх первинних документів, зазначених у Вичерпному переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Реєстрі за конкретними критеріями. Проте даний обов`язок позивач не виконав, що стало підставою для прийняття Комісією оспорюваного рішення.

В ході розгляду справи заперечень проти розгляду вказаної справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) до суду також не надійшло, з огляду на що, суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи за наявними у ній матеріалами у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши подані представниками сторін документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як стверджує позивач у тексті свого позову, 12.12.2017 між ТОВ «Армсервіс-Про» (як постачальником) і Приватною агрофірмою «Схід» (як покупцем) був укладений договір постачання сільськогосподарської техніки №01/2017 (копія якого наявна у матеріалах справи). За умовами п.п. 1.1, 1.2, 1.4 і 3.2 цього договору постачальник зобов`язується передати у власність покупця сільськогосподарську техніку, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його ціну. Найменування товару, його кількість, номенклатура, асортимент, ціна товару в гривнях та її еквівалент в іноземній валюті, строк поставки товару, а також інші умови, визначені крім тексту цього договору також і в додатку, який є невід`ємною частиною даного договору. Товар постачається на умовах EXW (Інкотермс-2010), якщо сторонами не було передбачено інше в додатках до даного договору. Поставка здійснюється протягом 30-ти днів з моменту отримання постачальником 100% оплати за товар.

На виконання умов договору від 12.12.2017 ТОВ «Армсервіс-Про» виставило ПАФ «Схід» рахунок на оплату від 13.12.2017 за №20.

15.12.2017 ПАФ «Схід» оплатило вказаний рахунок, шляхом перерахування на рахунок ТОВ «Армсервіс-Про» у банку безготівкових коштів у сумах 719 236,68 грн. і 90 000 грн., всього 809 236,68 грн., що відповідає сумі коштів за виставленим рахунком на оплату.

Того ж дня ТОВ «Армсервіс-Про» виписало на адресу покупця (ПАФ «Схід») дві податкові накладні, а саме:

- за №11 на суму 794 580 грн. (в т.ч. ПДВ 132 430 грн.) з наступними номенклатурою та обсягами товарів: «обприскувач садовий причіпний Hardi Zenit 400,2012 р.в., с.н. 4035600» (код УКТ ЗЕД ) в обсязі 1 шт, «Exacta-CL (15500 Розкидач мінеральних добрив, 2017 р.в., с.н.VN» (код УКТ ЗЕД ) в обсязі 1 шт, «DT 6 (диск)+FGS Сівалка зернова пневматична, 2013 р.в., ACPNDхх61583» (код УКТ ЗЕД ) в обсязі 1 шт

- за №14 на суму 14 656,68 грн. (в т.ч. ПДВ - 2 442,78 грн.) з наступними номенклатурою та обсягом товару: «обприскувач садовий причіпний Hardi Zenit 400,2012 р.в., с.н. 4035600» (код УКТ ЗЕД ) в обсязі 0,12964777 шт. Обидві вказані податкові накладні ТОВ «Армсервіс-Про» направило для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі також - Реєстр).

Згодом, ТОВ «Армсервіс-Про» здійснило поставку товарів на адресу названого покупця про, що складено видаткову накладну від 29.12.2017 №19 на суму 809 236,68 грн. (в т.ч. ПДВ - 134 872,78 грн.). За змістом цієї видаткової накладної (копія якої наявна у матеріалах справи), довірена особа ПАФ «Схід» отримала від ТОВ «Армсервіс-Про» наприкінці грудня 2017 року товари за номенклатурою, що наведена у податковій накладній від 15.12.2017 №11 в обсязі по 1 штуці кожного з таких товарів.

За наслідками надіслання описаних вище електронних податкових накладних до ДФС України, 29.12.2017 ТОВ «Армсервіс-Про» отримало електронні квитанції про те, що: документи прийнято, проте реєстрацію таких зупинено. В якості підстави для зупинення реєстрації податкових накладних від 15.12.2017 за №11 і №14 відповідачем зазначено, що: : «Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 8424». Платнику було запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК відповідно до п. «в» пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, вичерпний перелік яких встановлено наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567 та/або Таблицю даних платника податків ка передбачена п. цього Наказу.

Крім того, позивача зазначив, що 15.01.2018 ТОВ «Армсервіс-Про» надіслало ДФС України електронне повідомлення за №2 від 15.01.2018 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по податковій накладній №11 від 15.12.2017, реєстрацію якої було зупинено, разом з копіями підтверджуючих документів. В тексті зазначеного Повідомлення були наведені пояснення наступного змісту: «ТОВ «АРМСЕРВІС-ПРО» 15.12.2017 отримало аванс від ПАФ «Схід» (100%). ПН від 15.12.2017 № 11 (реєстраційний номер ) зареєстрована по першій події - аванс. В свою чергу ТОВ «АРМСЕРВІС-ПРО» оплатило аванс за цей самий товар ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ ДИСТРИБУЦІЙНИЙ ЦЕНТР» 18.12.2017 № 7, 8, 9 реєстраційні номери відповідно , , ), Обсяги постачання на день реєстрації ПК не відповідають обсягам придбання тому, що реєстрація відбулась по отриманим коштам на розрахунковий рахунок, а не по відпущеному товару постачальника. Постачання відбулось 29.12.2017, про що свідчить видаткова накладна. Повний пакет документів, що підтверджує достовірність операції, додається.».

24.01.2018 комісія ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийняла рішення за №569600/39234973 про відмову у реєстрації податкової накладної №11 від 15.12.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних. В якості підстави для прийняття такого рішення зазначено наступне: «надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування».

Вважаючи таке дії рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (далі - ПК України).

Відповідно до п. 185.1 ст. 185 ПК України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є, зокрема операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України.

Згідно з п. 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. Перелік обов`язкових для зазначення у податковій накладній реквізитів (серед них: опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; ціна постачання без урахування податку) визначений у цьому ж пункті ст. 201 Кодексу.

При цьому, п. 201.7 цієї ж статті ПК України встановлено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов`язань.

Також за змістом норм абз. 10 і 11 п. 201.10 ст. 201 ПК України якщо надіслані податкові накладні / розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.

Виходячи з контексту наведених норм ПК України можна дійти правового висновку про те, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). Така ж вимога передбачена також у п. 18 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Мінфіну України від 31.12.2015 № 1307.

Згідно з абз. 3, 5 п. 201.10 ст. 201 ПК України податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Відповідно до п. 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №341) (далі - Порядок №1246), в останній чинній редакції, податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно п. 12 Порядку №1246 Після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200 1.3 і 200 1.9 статті 200 1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Пунктом 13 Порядку №1246 передбачено, що за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Згідно з п. 201.16 ст. 201 ПК України (в редакції з 1 січня 2018 року) реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Аналогічні приписи містив п. 201.16 ст. 201 ПК України у редакції чинній до 1 січня 2018 року, згідно яких реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Згідно з пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної / розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

У свою чергу Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (далі - Критерії) та Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Вичерпний перелік) були затверджені наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567 (що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 16.06.2017 за №753/0621 та втратив чинність з 25.05.2018).

Відповідно до п.п. 1, 2 п. 6 Критеріїв (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у ПН/РК, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 року в отриманих ПН/РК, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у ПН/РК, зареєстрованих з 1 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 % загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб`єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті , розділу VI Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що ПН/РК відповідає вимогам підпункту 1 пункту 6 Критеріїв та сума податку на додану вартість, зазначена в податкових накладних, зареєстрованих платником податку в Реєстрі у звітному (податковому) періоді з урахуванням ПН/РК, поданої на реєстрацію в Реєстрі, які відповідають вимогам підпункту 1 цього пункту, більша за середньомісячну суму сплачених за останні 12 місяців єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої при ввезенні товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами, реєстрація такої ПН/РК зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що ПН/РК відповідає одній з умов, зазначених у підпункті 2 цього пункту, - реєстрація такої НП/РК зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

При цьому, затверджений Вичерпний перелік містить окремі переліки документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, для кожного підпункту пункту 6 Критеріїв.

Проаналізувавши зміст наявної у матеріалах справи роздруківки електронної квитанції від 29.11.2017 щодо зупинення реєстрації податкової накладної ТОВ «Армсервіс-Про» №11 від 15.12.2017 суд встановив, що контролюючий орган сформував висновки про відповідність цієї податкової накладної позивача критеріям, визначених п. 6 Критеріїв.

При цьому, контролюючим орган не зазначено ані конкретного критерію оцінки ступеня ризиків, визначених п. 6 Критеріїв оцінки, ані конкретного переліку документів, які б були достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної платника. Між тим, норми пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України вимагає від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію. У свою чергу визначення фіскальним органом у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної конкретного критерію ризику прямо впливає на можливість надання в подальшому платником податків відповідних документів, перелік яких міститься у Вичерпному переліку документів.

Такі висновки суду відповідають правовій позиції Верховного Суду, що наведена в текстах його постанови від 04.12.2018 у справі №821/1173/17, та ухвал від 28.02.2019 у справі №803/920/18, від 01.02.2019 у справі №810/3938/18, від 25.06.2019 у справі №0940/2175/18 щодо відмови у відкритті касаційного провадження. Зокрема, під час перегляду в касаційному порядку аналогічної категорії адміністративної справи Верховний Суд зазначив наступне: можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт шостий Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Відтак, невиконання контролюючим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Разом з тим, надаючи правову оцінку змісту пояснень та документів, що були надіслані ТОВ «Армсервіс-Про» для підтвердження виникнення правових підстав для виписки податкової накладної №11 від 15.12.2017 та копії яких містяться у матеріалах справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до норм пп. 201.16.2, 201.16.3 п. 201.16 ст. 201 ПК України (у редакції чинній до 1 січня 2018 року) платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у зупиненій податковій накладній / розрахунку коригування, письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті «в» підпункту 201.16.1 цього пункту. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Абзацом 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» від 29.03.2017 №190 (що діяла до 22.03.2018) встановлено, що комісія Державної фіскальної служби приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Абзацом 2 Постанови №190 визначено, що підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

З контексту наведених вище норм права можна дійти висновку, що рішення Комісії ДФС України повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної, у даному випадку, або «надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування», або «надання платником податку копій документів, які не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування».

Дослідивши наявні у справі матеріали суд встановив, що за наслідками зупинення реєстрації податкової накладної №11 від 15.12.2017 позивач 15.01.2018 направив контролюючому органу засобами електронного зв`язку повідомлення №2 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по вказаній податковій накладній, реєстрація якої було зупинена. У тексті цього Повідомлення (а саме в розд. «Пояснення») було зазначено, що податкову накладну виписано за подією отримання від покупця (ПАФ «Схід») авансу у розмірі 100% від вартості товару. Крім того, ТОВ «Армсервіс-Про» надіслало до органу ДФС копії документів, конкретний перелік яких позивач у тексті свого позову не ідентифікував.

За результатами дослідження Повідомлення та копій документів Комісією ДФС України було прийнято оспорюване рішення від 24.01.2018 №569600/39234973 щодо відмови у реєстрації зазначеної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних з підстави: «надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування».

Проаналізувавши зміст позовної заяви та наданих позивачем документів до матеріалів справи, суд встановив, що наявність підстави для складання та виписки надісланої для реєстрації податкової накладної №11 від 15.12.2017 на суму постачання 794 580 грн. (в т.ч. ПДВ - 132 430 грн.) позивач обгрунтував тим, що на розрахунковий рахунок ТОВ «Армсервіс-Про» відповідно до попередньо виставленого рахунку на оплату від 13.12.2017 №20 від контрагента-покупця 15.12.2017 надійшла попередня оплата (аванс). Такий аванс у загальному розмірі 809 236,68 грн. сплачений ПАФ «Схід» двома окремими платежами на суми 719 236,68 грн. та 90 000 грн. згідно платіжних документів №857 від 15.12.2017 і №856 від 15.12.2017. При цьому, розглядувана податкова накладна №11 від 15.12.2017 була виписана ТОВ «Армсервіс-Про» на іншу суму коштів (794 580 грн.) ніж суми попередніх оплат та загальну суму вартості товарів, що постачалися. Також зафіксовані у такій податковій накладній обсяги постачання товарів (а саме: по 1 штуці кожного товару, що становить 100% від обсягу постачання) не відповідали розміру загальної суми коштів, що підлягала сплаті за такою податковою накладною.

На підтвердження обставини виникнення підстави для виписки зазначеної податкової накладної позивачем до суду були подані копія тексту документу «рахунок на оплату №20 від 13.12.2017» взагалі ніким не підписаного (що, у свою чергу не відповідає вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» щодо порядку оформлення первинних документів) та роздруківку електронної банківської виписки за 15.12.2017, що містить відомості про надходження на користь позивача інших платежів, що вказані у реквізитах податкових накладних ТОВ «Армсервіс-Про» від 15.12.2017 №11 і №14.

Наведене свідчить про те, що надіслана позивачем для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкова накладна від 15.12.2017 №11 не містила ідентичні показники (а саме щодо обсягу товару, ціну постачання одиниці товару) тим, що вказані в банківській виписці і в частині, яка була оплачена контрагентом-покупцем.

Враховуючи вищенаведене та встановлені обставини справи суд приходить до висновку, що позивачем на вимогу контролюючого органу для прийняття останнім рішення про реєстрацію податкової накладної №11 від 15.12.2017 не були копії документів, оформлених належним чином та достатніх документів, які б засвідчували обставину отримання ТОВ «Армсервіс-Про» попередньої оплати у тому розмірі коштів, на яку була виписана податкова накладна, реєстрація якої зупинена. Під час розгляду даної справи вказані документи позивачем суду також надані не були. У зв`язку з цим суд вважає, що у Комісії ДФС України було наявні підстави для прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Реєстрі у контексті змісту наданих платником (позивачем) пояснень і копій документів.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та наданих учасниками справи доказів, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255, 257 - 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Армсервіс-Про» (, адреса місцезнаходження: 03083, м. Київ, вул. Пирогівський шлях, 34В) до Державної фіскальної служби України (, адреса: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок