Справа № 805/3339/17-а
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 року справа № 805/3339/17-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Ястребової Л.В., суддів: Геращенка І.В., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 квітня 2019 р. у справі № 805/3339/17-а (головуючий І інстанції Кониченко О.М., повний текст складено 19.04.2019 року в м. Слов`янськ Донецької області) за позовом Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби до Приватного акціонерного товариства «Комсомольське рудоуправління» про застосування арешту коштів платника податків,-

УСТАНОВИВ:

Офіс великих платників податків ДФС (далі - позивач, ОВПП ДФС) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Приватного акціонерного товариства «Комсомольське рудоуправління» (далі - відповідач, ПАТ «Комсомольське рудоуправління»), в якому просив: застосувати арешт коштів на рахунках платника податків - приватного акціонерного товариства «Комсомольське рудоуправління» у банках, обслуговуючих такого платника податків.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09 квітня 2019 року у задоволенні адміністративного позову Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом не взято до уваги, на наявність визначних статтею 94 Податкового кодексу України правових підстав для застосування арешту коштів позивача, а саме - відмова від допуску працівників контролюючого органу до проведення перевірки. Вважає, що суд не повинен був посилатися на 96-годинний строк у разі, якщо провадження у справі було зупинено до розгляду іншої пов`язаної справи.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Приватне акціонерне товариство «Комсомольське рудоуправління» є юридичною особою, яка зареєстрована та обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за номером 00191827, місцезнаходження юридичної особи: проспект Нахімова, будинок 116 А, м. Маріуполь, Донецька область, 87534, перебував на податковому обліку в Запорізькому управлінні Офісу великих платників податків ДФС (а.с. 134).

Судом першої інстанції встановлено та не заперечується сторонами, відповідач був зареєстрований та здійснював свою господарську діяльність на території міста Кальміуське (Комсомольське), вул. Леніна, 1-1.

Місто Кальміуське Старобешівського району Донецької області з 11 вересня 2014 року є окупованою територією унаслідок цього Україна перестала контролювати східну ділянку державного кордону з Російською Федерацією. Ці відомості є загальновідомими.

Під час розгляду справи встановлено, що за даними відповідача 15 березня 2017 року відбувся збройний захват цілісного майнового комплексу і контроль щодо майна та всіх активів втрачено.

Відповідачем до Офісу великих платників податків ДФС в особі Запорізького управління офісу були надані податкові декларації з податку на прибуток підприємств (з додатками) за 1 квартал 2017 року та півріччя 2017 року в Додатках Р1 до яких відображена сума уцінки та втрат від зменшення корисності - основних засобів або нематеріальних активів, включених до витрат звітного періоду відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності у розмірі 377 638 481 грн. (а.с. 7-21).

23.08.2017 року начальником Запорізького управління Офісу великих платників податків ДФС на адресу відповідача направлено запит № 44849/10/28-10-47-01 з вимогою протягом 15 робочих днів з дня наступного за днем отримання запиту надати пояснення та їх документальне підтвердження (а.с. 22).

25 вересня 2017 року в.о. начальника позивача прийнятий наказ № 2094 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПрАТ «Комсомольске РУ» з питань своєчасності, достовірності та повноти нарахування та сплати до бюджету податку на додану вартість внаслідок вибуття товарів, виробничих активів за січень - червень 2017 року у зв`язку з ненаданням відповідачем пояснень та їх документального підтвердження. Наказом визначений строк проведення перевірки з 26.09.2017 року тривалістю 15 робочих днів (а.с. 146).

Слід зазначити, що в наказі № 2094 є посилання на лист - відмову відповідача від 21.09.2017 № 1/21-09, в той час як матеріали справи містять лист від 21.09.2017 року № 1/21-09 складений головним бухгалтером ПРАТ «Єнакієвський металургійний завод» відносно не надання документів ПРАТ «Єнакієвський металургійний завод» та не має відношення до відповідача (а.с. 23).

25 вересня 2017 року начальником Запорізького управління Офісу великих платників податків ДФС підписане направлення на перевірку № 167 на підставі п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.1, п.п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 та наказу № 2094 від 25.09.2017, мета перевірки з питань своєчасності, достовірності та повноти нарахування та сплати до бюджету на додану вартість внаслідок вибуття товарів, виробничих запасів та інших оборотних активів за період січень - червень 2017 року (а.с. 24).

26.09.2017 посадовими особами контролюючого органу складені: акт № 25/28-10-47-06/00191827 про відмову від підпису у направленні на проведення документальної позапланової виїзної перевірки та акт № 28/28-10-47-06/00191827 про відмову у допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки (а.с. 25-26).

На підставі звернення про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 27.09.2017 року заступника начальника управління Запорізького управління Офісу великих платників податків ДФС Северін А.В. начальником Запорізького управління Офісу великих платників податків ДФС Афоновим Р.П. прийняте рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 27.09.2017 року, яким до відповідача застосований умовний адміністративний арешт усього належного ПРАТ «Комсомольське рудоуправління» майна та зазначено - надіслати на адресу відповідача рішення з вимогою тимчасово зупинити відчуження майна (а.с. 27-28).

Правовими підставами вищезазначеного Рішення визначені пп. 94.2.3. п.94.2 ст. 94 Податкового Кодексу України внаслідок відмови від допуску посадових осіб позивача для проведення документальної позапланової виїзної перевірки.

28.09.2017 року Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з поданням до Приватного акціонерного товариства «Комсомольське рудоуправління» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків Приватного акціонерного товариства «Комсомольське рудоуправління», застосованого на підставі рішення начальника Запорізького управління Офісу великих платників податків ДФС від 27.09.2017 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28.09.2017 року по справі №805/3337/17-а, залишеної без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 05.12.2017, було відмолено у прийнятті подання Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 27 вересня 2017 року, оскільки через відділ документообігу та архівної роботи до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ПАТ «Комсомольське рудоуправління» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування наказу Офісу великих платників податків ДФС від 25.09.2017 року № 2094 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Приватного акціонерного товариства «Комсомольське рудоуправління. Тобто між сторонами існує спір про право, що виключає можливість розглянути подання Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків згідно рішення начальника Запорізького управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 27.09.2017 року у порядку статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с. 62-65).

Постановою Верховного суду від 10 травня 2018 року по справі №805/3337/17-а касаційна скарга Офісу великих платників податків ДФС залишена без задоволення, а ухвала Донецького окружного адміністративного суду та ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду без змін. Верховний Суд у постанові зазначив, що суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, обґрунтовано дійшов висновку про відмову у прийнятті подання позивача у зв`язку з неможливістю його розгляду в порядку окремого виду адміністративного провадження за наявності спору про право між сторонами у цій справі.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2017 р. по справі № 805/3325/17-а адміністративний позов приватного акціонерного товариства «Комсомольське рудоуправління» до Офісу великих платників податків ДФС України про визнання протиправним та скасування наказу Офісу великих платників податків ДФС від 25.09.2017 року № 2094 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПРАТ «Комсомольське рудоуправління» задоволений - визнано протиправним та скасовано Наказ Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України від 25.09.2017 року № 2094 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПРАТ «Комсомольське рудоуправління».

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду. від 20 березня 2018 р. по справі №805/3325/17-а апеляційна скарга Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби задоволена. Постанова Донецького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2017 року у справі № 805/3325/17-а скасована, а у задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Комсомольське рудоуправління" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування наказу було відмовлено (а.с. 72-76).

Ухвалою Верховного Суду від 24 квітня 2018 року відкрите касаційне провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Комсомольське рудоуправління" на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 20.03.2018 у справі №805/3325/17-а за позовом Приватного акціонерного товариства "Комсомольське рудоуправління" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування наказу. Докази розгляду Верховним Судом касаційної скарги відсутні.

Загальна процедура і підстави застосування адміністративного арешту контролюючим органом визначені статтею 94 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 94.1 ст.94 ПК України передбачено, що адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Визначення адміністративного арешту, наведене в пункті 94.1 статті 94 Податкового кодексу України, за своїм змістом однаково охоплює як арешт коштів, так і арешт іншого майна.

Підпунктом 94.2.3 пункту 94.2 ст.94 ПК України встановлено, що арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин:…платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

В силу пункту 94.10 статті 94 Податкового кодексу України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено). У цих випадках таке майно перебуває під режимом адміністративного арешту протягом строку, визначеного законом для визнання його безхазяйним, або у разі якщо майно є таким, що швидко псується, - протягом граничного строку, визначеного законодавством. Порядок операцій з майном, власника якого не встановлено, визначається законодавством з питань поводження з безхазяйним майном.

Строк, визначений цим пунктом, не включає добові години, що припадають на вихідні та святкові дні.

Згідно з пунктом 94.19 статті 94 Податкового кодексу України адміністративний арешт припиняється у разі відсутності протягом вказаного строку рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.

Пунктом 94.21 ст. 94 ПК України визначено, що у разі якщо майно платника податків звільняється з-під адміністративного арешту у випадках, визначених пунктами 94.19.1, 94.19.6, 94.19.7, 94.19.9, повторне накладення адміністративного арешту з підстав накладення першого арешту не дозволяється.

За змістом пп. 20.1.4., 20.1.31., 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право:

- проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення;

- звертатися до суду щодо зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках такого платника податків у банках та інших фінансових установах (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу), у тому числі при недопущенні посадових осіб контролюючих органів до обстеження територій та приміщень;

- звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

З огляду на ч. 3 ст. 3 кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач звертався до суду із адміністративним позовом відповідно до ст. 20 ПК України та ст. 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно ст. 183- 3 «Особливості провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів» було встановлено, що провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними передбачених законом повноважень здійснюється на підставі подання таких органів щодо: 1) зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках платника податків; 2) підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків; 3) стягнення коштів за податковим боргом; 4) зобов`язання керівника підприємства провести інвентаризацію основних фондів, товарно-матеріальних цінностей, які перебували або перебувають під митним контролем чи використовувалися цим підприємством разом із товарами, які були поміщені у відповідний митний режим; 5) надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі; 6) зобов`язання платника податків, який має податковий борг, укласти договір щодо переведення права вимоги дебіторської заборгованості цього платника на орган доходів і зборів.

Подання подається до суду першої інстанції протягом двадцяти чотирьох годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі та повинно було містити реквізити, передбачені ч. 3 ст. 183-3 КАС України.

Частиною 5 ст. 183-3 КАС України було встановлено, що суд ухвалою відмовляє у прийнятті подання у разі, якщо: 1) заявлено вимогу, не передбачену частиною першою цієї статті; 2) із поданих до суду матеріалів вбачається спір про право.

Із ч. 6 ст. 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що відмова у прийнятті подання унеможливлює повторне звернення заявника з таким самим поданням. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами до суду в загальному порядку.

Статтею 283 Кодексу адміністративного судочинства України, яка діє на час вирішення спору передбачено право звернення органів доходів і зборів до суду із заявами щодо, зокрема, підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Частиною 2 ст. 283 кодексу адміністративного судочинства України визначено, що заява подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

У разі постановлення судом ухвали про відкриття провадження у справі суд приймає рішення по суті заявлених вимог не пізніше 96 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення заявника до суду (частина 7 статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України).

Як свідчать матеріали справи, позивач у справі звернувся до суду з адміністративним позовом про застосування арешту коштів на рахунках платника податків, яке передбачене пп. 94.2.3 п. 94.1 ст. 94 Податкового Кодексу України.

При цьому, як вірно зазначив суд першої інстанції, правові підстави визначені позивачем у позові, а саме ст. 20 ПК України (яка регламентує порядок звернення до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу) та ст. 183-3 КАС України не можуть бути застосовані при вирішенні зазначеного спору, оскільки не регулюють спірні правовідносини викладені у позові.

Матеріали справи підтверджено, що обґрунтованість адміністративного арешту відносно відповідача за поданням позивача не підтверджена, на підставі судових рішень по справі №805/3337/17-а.

За правилами пункту 94.19.1 статті 94 ПК України адміністративний арешт припиняється у разі відсутності протягом вказаного строку рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.

У разі якщо майно платника податків звільняється з-під адміністративного арешту у випадку, визначеному, зокрема, пунктом 94.19.1, повторне накладення адміністративного арешту з підстав накладення першого арешту не дозволяється (пункт 94.21 статті Кодексу).

Статтею 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) було встановлено право звернення органів доходів і зборів до суду з поданням щодо, зокрема, підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Як зазначалося вище, подання подається до суду першої інстанції протягом двадцяти чотирьох годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом (частина третя статті 183-3 КАС України).

Частиною шостою вказаної статті КАС України визначено, що відмова у прийнятті подання унеможливлює повторне звернення заявника з таким самим поданням.

За наявності відповідних умов, визначених у пункті 94.2 статті 94 ПК України, арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого має бути перевірена судом в обов`язковому порядку протягом 96 годин. Відсутність протягом вказаного строку відповідного рішення суду про визнання арешту обґрунтованим зумовлює звільнення з-під адміністративного арешту майна платника податків та унеможливлює його повторне накладення з тих саме підстав.

Доводи апелянта щодо неможливості посилатися на 96-годинний строк у разі, якщо провадження у справі було зупинено до розгляду іншої пов`язаної справи є неприйнятними та суперечать п. 94.10 ст. 94 Податкового кодексу України, оскільки провадження у справі відкрито 02 жовтня 2017 року, а в цілому справа вирішена 09 квітня 2019 року.

У відповідності до підпункту 94.19.1 пункту 94.19 статті 94 Податкового кодексу України, адміністративний арешт майна платника податків припиняється у зв`язку з відсутністю протягом строку, зазначеного у пункті 94.10, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.

Отже, при встановленні обґрунтованості накладення адміністративного арешту на майно платника податків, перевірці підлягає накладення арешту саме в межах вказаного 96-ти годинного строку, та у випадку його пропуску арешт вважається припиненим. Отже, висновок суду першої інстанції є цілком обґрунтованими, та у повній мірі відповідає вимогам підпункту 94.19.1 пункту 94.19 статті 94 Податкового кодексу України.

Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду викладеній в постанові від 15 травня 2018 року по справі № 820/2312/17.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, у зв`язку з чим підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 квітня 2019 року у справі № 805/3339/17-а - залишити без змін.

Повний текст складено 10 вересня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л.В. Ястребова

Судді І.В. Геращенко

І.Д. Компанієць