Справа № 756/13979/18
Суддя: Оксюта Т. Г.
Дата ухвалення: 2019-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/319/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі Горупа В.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції роти №2 батальйону №1 у м. Києві лейтенанта поліції Будового Дмитра Андрійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності серії ЕАВ №648738 від 07.10.2018 року, що винесена інспектором Управління патрульної поліції роти №2 батальйону №1 у м. Києві лейтенантом поліції Будовим Д.А.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 07.10.2018 року інспектором Управління патрульної поліції роти №2 батальйону №1 у м. Києві лейтенантом поліції Будовим Д.А. винесено постанову серії ЕАВ №648738 від 07.10.2018 року та накладено штраф в сумі 255,00 грн. У постанові було зазначено, що водій порушив вимогу дорожнього руху 5.16 напрямку руху по смугах, чим порушив п. 33 ПДР.

Вважає зазначену постанову незаконною з огляду на наступне.

Суб`єктивна думка, припущення та бажання інспектора Управління патрульної поліції роти №2 батальйону №1 у м. Києві лейтенанта поліції Будового Д.А., що викладені у постанові, не відповідає положенням ст. 251 КУпАП та є недостовірною.

Висновок, про те, що позивачем скоєне адміністративне правопорушення є недоведеним належними доказами.

П. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останні доводів.

Вищевказані вимоги Постанови Пленуму Верховного Суду України інспектором патрульної поліції дотримані не були.

На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва Лазаренко В.В. від 09.01.2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 26.03.2019 року головуючим у справі визначено суддю Оксюту Т.Г.

У встановлений ухвалою строк від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому він заперечував проти задоволення позову посилаючись на те, що розглядаючи справу про адміністративне правопорушення він діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами, тобто постанова була винесена з дотриманням всіх норм і правил.

На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні позову.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, учасники справи в судове засідання не викликались.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №648738 від 07.10.2018 року вбачається, що водій ОСОБА_1 , 07.10.2018 року керуючи автомобілем «Фіат Браво», д.н. НОМЕР_1 , зі сторони станції метро Почайна, здійснив поворот ліворуч на проспект С. Бандери не дотримавшись при цьому вимоги дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах».

Зазначеною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач вважає зазначену постанову протиправною оскільки інспектор не надав йому змоги ознайомитися з матеріалами справи, надати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання. При розгляді справи інспектор також не надав право позивачу користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги, на що слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно зі ст. ст. 6, 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ст. 8 КУпАП передбачає, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративне правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.1. ПДР ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Згідно з п. 1.9 ПДР особи, які порушують ПДР, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 8.1 ПДР регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Знак 5.16 "Напрямки руху по смугах" ПДР - дозволяє рух тільки у напрямку, вказаному стрілками на знакові.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Ст. 217 КУпАП передбачено, що посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків.

У відповідності до п. 5 ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ст. 251 КУпАП орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Позивач стверджує, що він рухався по проспекту С. Бандери та не виконував маневру з Оболонського проспекту.

Разом з тим, Інспектор шляхом візуального спостереження виявив, що позивач керуючи ТЗ здійснив поворот ліворуч на проспект С. Бандери саме з проспекту Оболонського зі сторони станції метро Почайна.

Також під час розгляду справи позивачу була надана можливість скористатися правами згідно ст. 268 КУпАП та ніяких заяв, скарг чи заперечень з його боку не було.

З наданого позивачем диску з відеозаписом розгляду справи про адміністративне правопорушення вбачається, що на початку розгляду справи відповідач повідомив позивачу причину запинки та попросив надати посвідчення водія та реєстраційні документи на автомобіль.

Позивач в свою чергу почав з ним сперечатись та тривалий час не надав зазначені документи.

Тобто розгляд про адміністративне правопорушення розпочався. Однак, позивач після того як надав документи інспектору жодних клопотань чи заяв не заявляв. Лише після того, як була винесена постанова позивач знову ж таки почав сперечатись з інспектором про те, що йому не була надана можливість надати пояснення, скористатись правничою допомогою.

Однак, після того, як інспектор повідомив причину зупинки, позивач у разі заперечення повинен був повідомити свої аргументи, а не сперечатись з приводу надання посвідчення водія та реєстраційних документів на автомобіль.

В позовній заяві позивач не заперечив, що постанова про адміністративне правопорушення йому була оголошена та вручена.

Оскільки, постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та має спеціальне звання - лейтенант поліції, з дотриманням правил чинного законодавства, відсутні підстави для її скасування, крім того доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність в межах розгляду даної справи, Позивачем надано не було.

Для оцінювання рішень, дії чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суди на підставі ч. 2 ст. 2 КАС України повинні перевіряти, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Крім того, як зазначає Пленум Вищого адміністративного суду у постанові від 06.03.2008 № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ», підставами для визнання будь-якого акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

Згідно ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених ч. 1 та 2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення не складається, а виноситься постанова, інспектор патрульної поліції, який уповноважений виносити постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності, на місці вчинення адміністративного правопорушення, зокрема, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, має право здійснювати розгляд адміністративної справи де було вчинено таке адміністративне правопорушення та на місці де він несе службу в той час.

Отже, враховуючи все вище викладене, суд приходить до висновку, що розглядаючи дану адміністративну справу відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами, тобто постанова була винесена з дотриманням всіх норм і правил.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись Законом України «Про дорожній рух», Законом України «Про Національну поліцію України», статтями 122, 222, 258, 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 2, 3, 5, 47, 49, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 192, 193, 194, 199, 202, 203, 204, 205, 211, 224, 225, 227, 229, 241, 242, 243, 244, 246, 250, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції роти №2 батальйону №1 у м. Києві лейтенанта поліції Будового Дмитра Андрійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя