Справа № 420/3277/19
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2019-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3277/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

за участі секретаря Захарчук О.В.

представника позивача не з`явився

представника відповідача Аветюк С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАФТМАРИН» до Головного управління ДФС України в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАФТМАРИН» до Головного управління ДФС України в Одеській області в якому позивач просить:

визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 24 травня 2019 року №, податкове повідомлення-рішення від 24 травня 2018 року №, податкове повідомлення-рішення від 24 травня 2019 року №, податкове повідомлення-рішення від 24 травня 2019 року №, податкове повідомлення-рішення від 24 травня 2019 року №, податкове повідомлення-рішення від 24 травня 2019 року №, рішення про застосування штрафних санкцій за несплату, неповну або несвоєчасну сплату суми єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат (авансових платежів), на які нараховується єдиний внесок від 23 травня 2019 року №, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 23 травня 2019 року №, податкове повідомлення-рішення від 23 травня 2019 року №, податкове повідомлення-рішення від 23 травня 2019 року №, податкове повідомлення-рішення від 23 травня 2019 року №, вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 23 травня 2019 року №.

Позовні вимоги обґрунтовано наступним.

25.04.2019 року на підставі направлення та наказу посадовими особами Головного управління ДФС в Одеській області було складено Акт про результати документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАФТМАРИН» () №000246/15-32-14-09/33567752.

За результатами Акту перевірки на адресу позивача надійшли:

податкове повідомлення-piшення від 24 травня 2019 року №;

податкове повідомлення-рішення від 24 травня 2018 року №;

податкове повідомлення-рішення від 24 травня 2019 року №;

податкове повідомлення-рішення від 24 травня 2019 року №;

податкове повідомлення-рішення від 24 травня 2019 року №;

податкове повідомлення-рішення від 24 травня 2019 року №;

податкове рішення про застосування штрафних санкцій за несплату, неповну або несвоєчасну сплату суми єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат (авансових платежів), на які нараховується єдиний внесок від 23 травня 2019 року №;

податкове рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 23 травня 2019 року №;

податкове повідомлення-рішення від 23 травня 2019 року №;

податкове повідомлення-рішення від 23 травня 2019 року №;

податкове повідомлення-рішення від 23 травня 2019 року №;

вимога про сплату боргу (недоїмки) від 23 травня 2019 року №.

ТОВ «КРАФТМАРИН» не погоджується з висновками викладеними в Акті стосовно порушень, виявлених під час проведення перевірки, а видані на підставі вказаного Акту податкові повідомлення-рішення, рішення про застосування штрафних санкцій, вимога про сплату боргу, підлягають скасуванню з огляду на наступне.

По-перше: Щодо посилань в акті перевірки на те, що у перевіряємому періоді ТОВ «КРАФТМАРИН» занижено фінансовий результат до оподаткування на загальну суму 3023127 грн.

Як вбачається зі змісту видаткових накладних, зазначених в акті перевірки, в них міститься технічна описка в графі одиниця виміру товару/послуги. Замість одиниці виміру товару «шт.» було помилково зазначено «тис. шт.».

Проте, сторонами за період, що перевірявся не було укладено жодних змін до специфікацій, на підставі яких відповідачем отримано висновок про зменшення в 1000 разів вартості того самого товару.

По-друге: Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності, а тому посилання перевіряючих в акті перевірки на досліджену податкову інформацію щодо ТОВ «ТД «СТРОЙСФЕРА ГРУПП» є необґрунтованими.

По-третє: Щодо взаємовідносин з контрагентом ОК «ЖБТ «МОРСЬКИЙ».

Так, відповідач зазначає про безпідставне списання ТМЦ, факт відсутності використання будівельних матеріалів на суму 806259 грн., відсутність журналу обліку вантажів, шо надійшли, карток складського обліку, журналу довіреностей, будь-яких інших документів щодо приймання, пересування та списання зі складу ТМЦ (товарно-матеріальних цінностей).

Під час перевірки позивачем було надано всі допустимі та належні докази в спростування позиції відображеної в Акті перевірки.

ТМЦ доставлялись безпосередньо на будівельний майданчик ОК «ЖБТ «МОРСЬКИЙ», документами, що стосується їх пересування є видаткові накладні та товарно-транспортні накладні, що посвідчує факт їх доставки до будівельного майданчика.

По-четверте: Щодо взаємовідносин з контрагентом ТОВ «БРІК ХАУЗ».

Як вбачається зі змісту акту перевірки висновки щодо неможливості виконання ТОВ «БРІК ХАУС» зобов`язань за укладеними між ним та ТОВ «КРАФТМАРИН» договором були отримані виключно на підставі аналізу податкової звітності ТОВ «БРІК ХАУС».

Не може бути підставою для застосування до позивача будь-яких штрафних санкцій, лише той факт, що до контрагента позивача існують питання в частині ведення бухгалтерського обліку та кількості працівників.

Окремо слід зазначити, що перевірка проведена з суттєвим порушенням визначеного податковим законодавством порядку.

В порушення п. 81.1. ст. 81 Податкового кодексу України, в наказі на проведення перевірки №1776 від 12.03.2019 року та наказі №2710 «Про продовження терміну проведення перевірки» від 10.04.2019 року не зазначено мети проведення перевірки.

В порушення вимог податкового законодавства відповідач у наказі №2710 «Про продовження терміну проведення перевірки» від 10.04.2019 року не зазначив правові підстави для такого продовження.

Процесуальні дії.

Ухвалою суду від 03.06.2019 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження.

Підготовче судове засідання по справі призначено на 27.06.2019 року.

Відповідно ст.162 КАС України відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалу про відкриття провадження по справі отримано представником відповідача Головного управління ДФС в Одеській області 06.06.2019 року, що підтверджується розпискою про отримання нарочно копії судового рішення, ухвали суду.

24.06.2019 року за вх. №ЕП/4601/19 представником Головного управління ДФС в Одеській області М. Яківець (за довіреністю) надано відзив на адміністративний позов.

Відзив обґрунтовано наступним.

Головним управлінням ДФС в Одеській області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «КРАФТМАРИН» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 31.12.2018 роки, за результатами якої складено акт від 25.04.2019 року № 000246/15-32-14-09/33567752 на підставі якого винесені оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Щодо контрагентів.

По взаємовідносинам ТОВ «КРАФТМАРИН» з ТОВ «ТД «СТРОЙСФЕРА ГРУПП».

До перевірки надані товарно - транспортні накладні, згідно яких один автомобіль за один заїзд перевозив понад 6 млн. цегли, проте у ТОВ «КРАФТМАРИН» відсутні трудові ресурси, технічні можливості, складські приміщення, площі для приймання, зберігання, використання такої кількості цегли.

Інших документів, що підтверджують переміщення на території складу товарно-матеріальних цінностей не надано.

Таким чином, ТОВ «КРАФТМАРИН» занижено фінансовий результат до оподаткування на суму 3023127 грн., в тому числі: за 2017 рік на суму 3023127 грн., який не задекларований в рядку 2 «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності».

Перевіркою встановлено, що згідно акту виконаних робіт за січень від 31.01.2017 №2 ТОВ «КРАФТМАРИН» виконало будівельні роботи повністю за рахунок матеріалів замовника.

Надані пояснення підтверджують безпідставне списання ТМЦ факт відсутності використання будівельних матеріалів на суму 806259 грн. у господарській діяльності ТОВ «КРАФТМАРИН» у січні 2017 року.

По взаємовідносинам ТОВ «КРАФТМАРИН» та ОК «ЖБТ «МОРСЬКИЙ».

До перевірки не надано журналів обліку вантажів, що надійшли, накладних-вимог на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів, карток складського обліку матеріалів, журналу довіреностей, будь - яких інших документів щодо приймання, пересування та списання зі складу ТМЦ (товарно-матеріальних цінностей).

ТОВ «КРАФТМАРИН» завищено собівартість реалізованих товарів (послуг) внаслідок безпідставного списання матеріалів (товарів) на загальну суму 653643 грн., в тому числі: за 2017 рік у сумі 568179 грн., за 2018 рік у сумі 85464 грн.

По взаємовідносинам ТОВ «КРАФТМАРИН» та ТОВ «БРІК ХАУЗ».

З аналізу даних АІС «Податковий блок», реєстру податкових накладних, фінансової та податкової звітності ТOB «БРІК ХАУЗ» встановлено відсутність матеріальних ресурсів зазначених в актах виконаних робіт, встановлено відсутність зареєстрованих податкових накладних щодо придбання ТОВ «БРІК ХАУЗ» «Суміші сухі штукатурні гіпсові МП-75 БЕЛ-ГІПС», що зазначені в актах виконаних робіт укладених з ТОВ «КРАФТМАРИН».

Так, ТОВ «КРАФТМАРИН» занижено фінансовий результат до оподаткування на суму 1823050 грн. у тому числі за 2017 рік у сумі 1823050 грн., який не задекларований в рядку 2 «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності» Податкової декларації з податку на прибуток за 2017 та в результаті завищення витрат у бухгалтерському обліку.

Щодо податку на додану вартість.

Перевіркою повноти визначення податкових зобов`язань за період з 01.01.2017 по 31.12.2018 роки встановлено заниження податкових зобов`язань з ПДВ всього у сумі І 172 298 грн. та завищення податкових зобов`язання з ПДВ всього у сумі 716 969 грн.

Проведеною перевіркою відображеного показника за період з 01.01.2017 по 31.12.2018 роки на підставі документів, встановлено заниження задекларованих суб`єктом господарювання показників у рядку 4 «Нараховано податкових зобов`язань відповідно до пункту 198 5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Кодексу за операціями, що оподатковуються за основною ставкою» всього у сумі 307146 грн.

Щодо військового збору.

Перевіркою встановлено заниження суми доходу на яку нараховується військовий збір у розмірі 75812,90 грн. та встановлено заниження військового збору у розмірі 1137,19 грн.

Щодо сплати ЄСВ.

Перевіркою встановлено, що підприємство частково несвоєчасно перерахувало єдиний внесок, а саме: за вересень 2017 року у розмірі 151,89 грн., за вересень 2018 року у розмірі 213,74 грн., термін сплати 05.10.2018 року.

Перевіркою дотримання вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року, а саме в порушення п. 12 ст. 3 Закон, підприємством реалізовано товари, які не обліковані у встановленому порядку.

26.06.2019 року за вх. №ЕП/4738/19 через канцелярію суду представником позивача адвокатом Муконіним О.В. надано відповідь на відзив, в обґрунтування якої, зокрема, зазначив, що відповідач посилається на аналіз даних АІС «Податковий блок», на реєстри податкових накладних, дані податкової звітності ТОВ «БРІК ХАУЗ», втім жодних доказів та відповідних матеріалів до суду не надав, не спростував доводів позовної заяви та не довів правомірність прийнятих рішень.

Ухвалою суду від 01.08.2019 року закрито підготовче провадження у справі №420/3277/19 та справу призначено до судового розгляду по суті на 13.09.2019 року.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

Товариство з обмеженою відповідальністю «КРАФТМАРИН» (ТОВ «КРАФТМАРИН» - далі), , розташоване за адресою: 65044, Одеська область, м. Одеса, проспект Шевченка, буд. 2, здійснює наступні види економічної діяльності за КВЕД: 43.21 Електромонтажні роботи; 43.22 Монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування; 43.29 Інші будівельно-монтажні роботи; 43.39 Інші роботи із завершення будівництва; 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 52.24 Транспортне оброблення вантажів; 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель (основний); 42.21 Будівництво трубопроводів відповідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осію, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

З 29.03.2019 року по 18.04.2019 року Головним управлінням ДФС в Одеській області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «КРАФТМАРИН» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 31.12.2018 роки.

25.04.2019 року за результатами перевірки складено Акт №000246/15-32-14-09/33567752, яким встановлені наступні порушення:

1) п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п. 134.1 ст.134 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-УІ (із змінами та доповненнями), в результаті чого встановлено заниження суми податку на прибуток на 1003314 грн., в т.ч.:

за 2017 рік в сумі 1003314 грн.

та завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування з податку на прибуток на 124087 грн.. в т.ч.:

за 2018 рік в сумі 124087 грн.

2) п. 187.1 ст. 187, п.188.1 ст. 188 п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-УІ (із змінами та доповненнями), внаслідок чого підприємством занижено податок на додану вартість всього у сумі 1754688 грн., в тому числі:

за січень 2017 у сумі 332044 грн.,

за лютий 2017 у сумі 332044 грн.,

за березень 2017 у сумі 135611 грн.,

за травень 2017 у сумі 304619 грн.,

за червень 2017 у сумі 117455 грн.,

за липень 2017 у сумі 296207 грн.,

за серпень 2017 у сумі 125428 грн.,

за вересень 2017 у сумі 64917 грн.,

за жовтень 2017 у сумі 17715 грн.,

за листопад 2017 у сумі 146605 грн.,

завищено податок на додану вартість всього у сумі 155448 грн., в тому числі:

за квітень 2017 у сумі 10552 грн.,

за грудень 2017 у сумі 25905 грн.,

за січень 2018 у сумі 22818 грн.,

за лютий 2018 у сумі 7859 грн.,

за березень 2018 у сумі 12513 грн.,

за квітень 2018 у сумі 12300 грн.,

за травень 2018 у сумі 9870 грн.,

за червень 2018 у сумі 10627 грн.,

за липень 2018 у сумі 6405 грн.,

за серпень 2018 у сумі 7221 грн.,

за вересень 2018 у сумі 7637 грн.,

за жовтень 2018 у сумі 6226 грн.,

за листопад 2018 у сумі 6035 грн.,

за грудень 2018 у сумі 9480 грн.

занижено суму від ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду всього у сумі 155658 грн. за грудень 2018 у сумі 155658 грн.

3) п. 201.10 ст. 201, п 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України ТОВ «КРАФТМАРИН» не складено та не зареєстровано податкові накладні в сумі 1172298 грн.

4) п. 12 ст. 3 Закону України 6 липня 1995 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», внаслідок реалізації товарів, послуг, які не обліковані у встановленому порядку.

5) ст. 51, п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-УІ, із змінами та доповненнями та в порушення Наказу Міністерства фінансів України від 13.01.2015 року №4 «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку» (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30 січня 2015 р. за №111/2655) у податковому розрахунку за І кв. 2017 року не вірно відображено нараховані (виплачені) доходи фізичних осіб за цивільно-правовими договорами за ознакою доходу « 126» замість «102».

6) п.п. 14.1.48 п. 14.1 ст. 14, п.п. 164.2.17, п.п. 164.5 ст. 164, п. 167.1 ст. 167, п.п. 168.1.1 п. 168.1, п.п. 168.2 ст. 168, п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України від і грудня 2010 року №2755-УІ із змінами та доповненнями донараховано податку на доходи фізичних осіб у розмірі 16641,69 грн.

7) п.п. 1.3, п.п. 1.4, п.п. 1.5 п. 16 1 підрозділу 10 розділу XX, ст. 163, п.п. 164.2.2 п. 164.2 ст. 164, п.п. 168.1.1, п.п. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, п. 171.2 ст. 171 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-УІ, із змінами і доповненнями донараховано військового збору у розмірі 1137,19 грн.

8) п.5 ст. 8, п.2 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне старування» із змінами та доповненням в наслідок чого нараховано єдиного внеску 16678,84 грн.

9) п.п. 1.3, п.п. 1.4, п.п. 1.5 п. 16 1 підрозділу 10 розділу ХХ пп. 14.1.54, пп. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14, п. 127.1 ст. 127, пп. 162.1.3. п. 162.1 ст. 162, п. 163.1 ст. 163, пп. 168.1.1, пп. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, п. 171.2 ст. 171, п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-УІ із змінами та доповненнями, ТОВ «КРАФТМАРИН» несвоєчасно сплачено військовий збір за період з 13.04.2017 по 28.04.2017 року у розмірі 1150 грн.

10) п. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» підприємством несвоєчасно перераховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за вересень 2017 року у розмірі 151,89 грн. та вересень 2018 року у розмірі 213,74 грн.(з урахуванням КОР 71010000).

23.05.2019 року Головним управління ДФС в Одеській області винесені:

податкове рішення про застосування штрафних санкцій за несплату, неповну або несвоєчасну сплату суми єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат (авансових платежів), на які нараховується єдиний внесок №;

податкове рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску №;

податкове повідомлення-рішення №;

податкове повідомлення-рішення №;

податкове повідомлення-рішення №;

вимога про сплату боргу (недоїмки) від 23 травня 2019 року №.

24.05.2019 року Головним управління ДФС в Одеській області винесені:

податкове повідомлення-piшення №;

податкове повідомлення-рішення №;

податкове повідомлення-рішення №;

податкове повідомлення-рішення №;

податкове повідомлення-рішення №;

податкове повідомлення-рішення №;

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА.

Стаття 19 Конституції України.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд перевіряє дії відповідача на відповідність вимогам ч.2-3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до ст. 6 Конвенції «Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Згідно з вимогами ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України.

Частина 75.1 ст. 75.

Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Пункт 41.1 статті 41.

Контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики, його територіальні органи.

Пункт 75.1 статті 75.

Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпункт 75.1.2 пункту 75.1 статті 73.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Частина 82.3 статті 82.

Тривалість перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, не повинна перевищувати 10 діб.

Результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Пункти 14.1.178, 14.1.181 статті 14.

Податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу; податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу

Пункт 15.1 статті 15.

Платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами.

Пункт 44.1 статті 44.

Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пункт 198.1 статті 198.

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пункт 198.2 статті 198.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пункт 198.3 статті 198.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пункт 198.6 статті 198.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пункт 198.6 статті 198

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пункт 200.1. статті 200.

Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пункт 200.2. статті 200.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.

Пункт 14.1.157. статті 14.

Податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Стаття 1.

Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Частина перша статті 9.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР, дія якого поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Відповідно до п. 12 ст. 3 Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:

вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Порядок обліку товарних запасів встановлено виключно для юридичних осіб, оскільки відповідно до пункту 2 статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством.

ВИСНОВКИ СУДУ.

У «Науковому висновку щодо меж дискреційного повноваження суб`єкта владних повноважень та судового контролю за його реалізацією», опублікованому на офіційному сайті Верховного Суду, зазначено, що «критеріями судового контролю за реалізацією дискреційних повноважень є: критерії перевірки діяльності публічної адміністрації, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України, зокрема, мета, з якою дискреційне повноваження надано, об`єктивність дослідження доказів у справі, принцип рівності перед законом, безсторонність; публічний інтерес, задля якого дискреційне повноваження реалізується; зміст конституційних прав та свобод особи; якість викладення у дискреційному рішенні доводів, мотивів його прийняття».

Суд перевіряє дії відповідача на відповідність вимогам ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до ст. 6 Конвенції «Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Конституція України (в редакції станом на 30.09.2016 року) містить статтю 124 «…Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.», яка визначає можливість судового захисту за наявності юридичного спору.

Юридичний спір - це юридичний конфлікт між учасниками правовідносин, у якому кожен з учасників правовідносин захищає свої суб`єктивні права. Правові спори виникають внаслідок порушення суб`єктивних прав у результаті протиправних дій, а також у разі невизнання або оспорювання суб`єктивних прав.

Юридичний спір в даній справі виник у зв`язку із винесенням податковим органом оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, через встановлені Актом перевірки порушення вимог податкового законодавства.

Згідно з вимогами ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

З метою дослідження фактичного виконання господарських операцій необхідно аналізувати умови договорів позивача з контрагентами, а також досліджувати всі первинні бухгалтерські документи складені за результатом таких операцій. При цьому, відповідно до вимог ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В даній справі, позивач зазначає, що твердження Головного управління ДФС в Одеській області стосовно не здійснення між контрагентами господарських операцій є необґрунтованими та безпідставними та надані всі необхідні первинні документи на підтвердження здійснення господарських операцій.

Судом встановлено, що у перевіряємому періоді з 01.01.2017 року по 31.12.2018 року ТОВ «КРАФТМАРИН» здійснювало придбання/надання товарів та послуг у ТОВ «ТД «СТРОЙСФЕРА ГРУПП», код за , ТОВ «БРІК ХАУЗ», код за , ОК «ЖБТ «Морський», код за , ТОВ «НАФТОТРЕЙД РЕСУРС», код за .

Судом досліджені первинні документи, складені на виконання господарських операцій з придбання товарів та постачання послуг у зазначених підприємств.

Договір генерального підряду №29/12/15 від 29.12.2015 року між ОК «ЖБК «Морський» (Замовник) та ТОВ «КРАФТМАРИН» (Генпідрядник) укладено щодо будування житлового комплексу «Морський» в. м. Южний, Мікрорайон ІІ.

В якості підтвердження здійснення операцій за даним договором надані наступні документи:

додаткова угода № 02 до Договору генерального підряду № 29/12/15 від 29 грудня 2015 року від 03 вересня 2018 року.

Договір №С110315 поставки нафтопродуктів оптовими партіями від 03.03.2016 року між ТОВ «НАФТОТРЕЙД РЕСУРС» (Постачальник) та ТОВ «КРАФТМАРИН» (Покупець) укладено щодо постачання нафтопродуктів партіями.

В якості підтвердження здійснення операцій за даним договором надані наступні документи:

Додаткова угода до Договору поставки нафтопродуктів оптовими партіями від 03.03.2016 року № С110315 від 20.02.2017 року.

Додаткова угода до Договору поставки нафтопродуктів оптовими партіями від 03.03. 2016 року № С110315 від 30.12.2017 року.

Рахунок ГСМ за 2017 рік та 2018 рік.

Рахунок ГСМ за 2018 рік.

Видаткова накладна № 1768 від 11 січня 2018 року.

Рахунок-фактура № 3319 від 09 січня 2018 року.

Видаткова накладна № 354792 від 31 січня 2018 року.

Рахунок-фактура № 12865 від 29 січня 2018 року.

Видаткова накладна № 392529 від 07 березня 2018 року.

Рахунок фактура № 1133 від 02 березня 2018 року.

Видаткова накладна № 410358 від 03 квітня 2018 року.

Рахунок-фактура № 14494 від 28 березня 2018 року.

Видаткова накладна № 437008 від 27 квітня 2018 року.

Рахунок-фактура № 12312 від 23 квітня 2018 року.

Видаткова накладна № 523877 від 30 липня 2018 року.

Рахунок-фактура № 15054 від 26 липня 2018 року.

Видаткова накладна № 555815 від 31 серпня 2018 року.

Рахунок-фактура № 13024 від 22 серпня 2018 року.

Видаткова накладна № 600929 від 12 жовтня 2018 року.

Рахунок-фактура № 3269 від 04 жовтня 2018 року.

Видаткова накладна № 633374 від 09 листопада 2018 року.

Рахунок-фактура № 3401 від 06 листопада 2018 року.

Видаткова накладна № 658018 від 10 грудня 2018 року.

Рахунок-фактура № 781 від 03 грудня 2018 року.

Видаткова накладна № 2733 15 від 27 жовтня 2017 року.

Рахунок-фактура № 12708 від 23 жовтня 2017 року.

Видаткова накладна № 273315 від 27 жовтня 2017 року.

Видаткова накладна № 272716 від 27 жовтня 2017 року.

Рахунок-фактура № 12708 від 23 жовтня 2017 року.

Видаткова накладна № 257407 від 06 жовтня 2017 року.

Рахунок-фактура № 2228 від 03 жовтня 2017 року.

Видаткова накладна № 2366 від 13 січня 2017 року.

Рахунок-фактура № 3826 від 12 січня 2017 року.

Видаткова накладна № 29612 від 10 лютого 2017 року.

Рахунок-фактура № 4226 від 08 лютого 2017 року.

Видаткова накладна № 72042 від 04 квітня 2017 року.

Рахунок-фактура № 15435 від 30 березня 2017 року.

Видаткова накладна № 102174 від 04 травня 2017 року.

Рахунок-фактура № 1 1927 від 24 квітня 2017 року.

Видаткова накладна № 129174 від 02 червня 2017 року.

Рахунок-фактура № 13066 від 26 травня 2017 року.

Видаткова накладна № 155830 від 04 липня 2017 року.

Рахунок-фактура № 13582 від 26 червня 2017 року.

Видаткова накладна № 183385 від 27 липня 2017 року.

Рахунок-фактура № 13283 від 24 липня 2017 року.

Видаткова накладна № 214584 від 31 серпня 2017 року.

Рахунок-фактура № 15718 від 29 серпня 2017 року.

Видаткова накладна № 308189 від 04 грудня 2017 року.

Рахунок-фактура № 231 від 01 грудня 2017 року.

Договір №10/03/2016-К від 10.03.2016 року між ОП СУ-463 ОДО «Черноморгідрострой» в особі начальника Мартинюка В.Ф. (Виконавець) та ТОВ «КРАФТМАРИН» (Замовник) укладено щодо надання послуг з роботи баштового крану КБ-403 на об`єкті Замовника в м. Южний, 2-й мікрорайон, житловий комплекс «Морський» ж.д. №2.

В якості підтвердження здійснення операцій за даним договором надані наступні документи:

Додаткова угода № 2 до договору № 10/03/2016-К від 20 лютого 2017 року.

Додаткова угода № 1 до договору № 10/03/2016-К від 01 липня 2017 року.

Додаткова угода № 1 до договору № 10/03/2016-К від 01 листопада 2016 року.

Додаткова угода № 4 до договору № 10/03/2016-К від 10 березня 2016 року, від 25 листопада 2017 року.

Акт від 30 листопада 2017 року з додатками.

Договір поставки №81 від 01.06.2016 року між ТОВ ТД «СТРОЙСФЕРА ГРУП» в особі директора Замелюк А.В. (Постачальник) та ТОВ «КРАФТМАРИН» (Покупець) укладено щодо поставки будівельних матеріалів.

В якості підтвердження здійснення операцій за даним договором надані наступні документи:

Додаткова угода № 1 до договору № 81 від 01 червня 2016 року, від 20 лютого 2017 року.

Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та

громадських формувань стосовно ТОВ ТД «СТРОЙСФЕРА ГРУП».

Витяг № 083 з Реєстру платників податку па додану вартість.

Відомості з ЄДРПОУ від 13 листопада 2017 року № 03.3-12/1775.

Протокол загальних зборів № 3 від 28 лютого 2018 року.

Специфікація №13 до Договору поставки №81 від 01.06.2016 року;

Виписка по рахунку щодо оплати за цеглу відповідно до рахунку №210.

Податкова накладна №38 від 19.01.2017 року.

Рахунок на оплату №210 від 13.03.2017 року.

Податкова накладна №30 від 09.02.2017 року.

Податкова накладна №39 від 19.01.2017 року.

Податкова накладна №40 від 20.01.2017 року.

Специфікація №12 до Договору поставки №81 від 01.06.2016 року.

Рахунок на оплату №3 від 05.01.2017 року.

Виписка по особовому рахунку від 10.01.2017 року щодо оплати за цеглу відповідно до рахунку №3.

Податкова накладна №5 від 10.01.2017 року.

Виписка по особовому рахунку щодо оплати за цеглу відповідно до рахунку №3.

Податкова накладна №26 від 16.01.2017 року.

Рахунок на оплату №20 від 16.01.2017 року.

Виписка по особовому рахунку щодо оплати за цеглу відповідно до рахунку №20.

Видаткова накладна № 1072 від 11 липня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 1072 від 11 липня 2017 року.

Видаткова накладна № 819 від 01 червня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 819 від 01 червня 2017 року.

Видаткова накладна № 1058 від 07 липня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна№ 1058 від 07 липня 2017 року.

Видаткова накладна № 1071 від 11 липня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 1071 від 11 липня 2017 року.

Видаткова накладна№ 818 від 01 червня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 818 від 01 червня 2017 року.

Видаткова накладна № 858 від 08 червня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 858 від 08 червня 2017 року.

Видаткова накладна № 857 від 08 червня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 857 від 08 червня 2017 року.

Видаткова накладна № 869 від 09 червня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 869 від 09 червня 2017 року.

Видаткова накладна № 870 від 09 червня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 870 від 09 червня 2017 року.

Видаткова накладна № 901 від 14 червня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 901 від 14 червня 2017 року.

Видаткова накладна № 850 від 07 червня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 850 від 07 червня 2017 року.

Видаткова накладна № 644 від 08 травня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна №644 від 08 травня 2017 року.

Видаткова накладна № 650 від 10 травня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 650 від 10 травня 2017 року.

Видаткова накладна № 695 від 15 травня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 695 від 15 травня 2017 року.

Видаткова накладна № 637 від 06 травня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 637 від 06 травня 2017 року.

Видаткова накладна № 638 від 06 травня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 638 від 06 травня 2017 року.

Видаткова накладна № 623 від 04 травня 2017 року.

Товарно-транспортна № 623 від 04 травня 2017 року.

Видаткова накладна № 613 від 03 травня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 613 від 03 травня 2017 року.

Видаткова накладна № 703 від 16 травня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 703 від 16 травня 2017 року.

Видаткова накладна№ 702 від 16 травня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 702 від 16 травня 2017 року.

Видаткова накладна № 705 від 16 травня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 705 від 16 травня 2017 року.

Видаткова накладна № 744 від 23 травня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 744 від 23 травня 2017 року.

Видаткова накладна № 700 від 16 травня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 700 від 16 травня 2017 року.

Видаткова накладна № 701 від 16 травня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 701 від 16 травня 2017 року,

Видаткова накладна № 704 від 16 травня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 704 від 16 травня 2017 року.

Видаткова накладна № 743 від 23 травня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 743 від 23 травня 2017 року.

Видаткова накладна № 712 від 17 травня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 712 від 17 травня 2017 року.

Видаткова накладна № 640 від 06 травня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 640 від 06 травня 2017 року.

Видаткова накладна № 746 від 23 травня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 746 від 23 травня 2017 року.

Видаткова накладна № 781 від 26 травня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 781 від 26 травня 2017 року.

Видаткова накладна № 745 від 23 травня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 745 від 23 травня 2017 року.

Видаткова накладна № 643 від 08 травня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 643 від 08 травня 2017 року.

Видаткова накладна № 639 від 06 травня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 639 від 06 травня 2017 року.

Видаткова накладна № 651 від 10 травня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 651 від 10 травня 2017 року.

Видаткова накладна № 652 від 10 травня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 652 від 10 травня 2017 року.

Видаткова накладна № 505 від 10 березня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 505 від 10 березня 2017 року.

Видаткова накладна № 594 від 26 квітня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 594 від 26 квітня 2017 року.

Видаткова накладна № 479 від 12 квітня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 479 від 12 квітня 2017 року.

Видаткова накладна № 439 від 05 квітня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 439 від 05 квітня 2017 року.

Видаткова накладна № 438 від 05 квітня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 438 від 05 квітня 2017 року.

Видаткова накладна № 608 від 28 квітня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 608 від 28 квітня 2017 року.

Видаткова накладна № 544 від 20 квітня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 544 від 20 квітня 2017 року.

Видаткова накладна № 539 від 19 квітня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 539 від 19 квітня 2017 року.

Видаткова накладна № 522 від 14 квітня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 522 від 14 квітня 2017 року.

Видаткова накладна № 552 від 20 квітня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 552 від 20 квітня 2017 року.

Видаткова накладна № 545 від 20 квітня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 545 від 20 квітня 2017 року.

Видаткова накладна № 521 від 14 квітня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 521 від 14 квітня 2017 року.

Видаткова накладна № 607 від 28 квітня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 607 від 28 квітня 2017 року.

Видаткова накладна № 459 від 08 квітня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 459 від 08 квітня 2017 року.

Видаткова накладна № 478 від 12 квітня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 478 від 12 квітня 2017 року.

Видаткова накладна № 435 від 08 квітня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 435 від 08 квітня 2017 року.

Видаткова накладна № 437 від 05 квітня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 437 від 05 квітня 2017 року.

Видаткова накладна № 421 від 03 квітня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 421 від 03 квітня 2017 року.

Видаткова накладна № 244 від 03 березня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна№ 244 від 03 березня 2017 року.

Видаткова накладна № 304 від 11 березня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 304 від 11 березня 2017 року.

Видаткова накладна № 261 від 06 березня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 261 від 06 березня 2017 року.

Видаткова накладна № 245 від 03 березня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 245 від 03 березня 2017 року.

Видаткова накладна № 259 від 06 березня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 259 від 06 березня 2017 року.

Видаткова накладна № 241 від 02 березня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 241 від 02 березня 2017 року.

Видаткова накладна № 240 від 02 березня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 240 від 02 березня 2017 року.

Видаткова накладна № 305 від 11 березня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 305 від 1 І березня 2017 року.

Видаткова накладна № 295 від 10 березня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 295 від 10 березня 2017 року.

Видаткова накладна № 296 від 10 березня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 296 від 10 березня 2017 року.

Видаткова накладна № 303 від І І березня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 303 від 11 березня 2017 року.

Видаткова накладна № 294 від 10 березня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 294 від 10 березня 2017 року.

Видаткова накладна № 260 від 06 березня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 260 від 06 березня 2107 року.

Видаткова накладна № 287 від 09 березня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 287 від 09 березня 2017 року.

Видаткова накладна № 407 від 31 березня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 407 від 31 березня 2017 року.

Видаткова накладна № 243 від 03 березня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 243 від 03 березня 2017 року.

Видаткова накладна № 178 від 15 лютого 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 178 від 15 лютого 2017 року.

Видаткова накладна № 203 від 21 лютого 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 203 від 21 лютого 2017 року.

Видаткова накладна № 162 від 10 лютого 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 162 від 10 лютого 2017 року.

Видаткова накладна № 176 від 15 лютого 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 176 від 15 лютого 2017 року.

Видаткова накладна № 183 від 16 лютого 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 183 від 16 лютого 2017 року.

Видаткова накладна № 182 від 16 лютого 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 182 від 16 лютого 2017 року.

Видаткова накладна № 191 від 17 лютого 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 191 від 17 лютого 201 7 року.

Видаткова накладна № 172 від 14 лютого 2017 року.

Товарно-транспортна накладна№ 172 від 14 лютого 2017 року.

Видаткова накладна № 177 від 15 лютого 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 177 від 15 лютого 2017 року.

Видаткова накладна № 160 від 10 лютого 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 160 від 10 лютого 2017 року.

Видаткова накладна № 161 від 10 лютого 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 161 від 10 лютого 2017 року.

Видаткова накладна № 212 від 24 лютого 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 212 від 24 лютого 2017 року.

Видаткова накладна № 201 від 21 лютого 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 201 від 21 лютого 2017 року.

Видаткова накладна № 230 від 28 лютого 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 230 від 28 лютого 2017 року.

Видаткова накладна № 230 від 28 лютого 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 230 від 28 лютого 2017 року.

Видаткова накладна № 229 від 28 лютого 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 229 від 28 лютого 2017 року.

Видаткова накладна № 213 від 24 лютого 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 213 від 24 лютого 2017 року.

Видаткова накладна № 207 від 22 лютого 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 207 від 22 лютого 2017 року.

Видаткова накладна № 206 від 22 лютого 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 206 від 22 лютого 2017 року.

Видаткова накладна № 202 від 21 лютого 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 202 від 21 лютого 2017 року.

Видаткова накладна № 134 від 01 лютого 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 134 від 01 лютого 2017 року.

Видаткова накладну № 133 від 01 лютого 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 133 від 01 лютого 2017 року.

Видаткова накладна № 132 від 01 лютого 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 132 від 01 лютого 2017 року.

Видаткова накладна № 131 від 01 лютого 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 131 від 01 лютого 2017 року.

Видаткова накладна № 130 від 01 лютого 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 130 від 01 лютого 2017 року.

Видаткова накладна № 84 від 26 січня 201 7 року.

Товарно-транспортна накладна № 84 від 26 січня 2017 року.

Видаткова накладна № 103 від 27 січня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 103 від 27 січня 2017 року.

Видаткова накладна № 40 від 18 січня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 40 від 18 січня 2017 року.

Видаткова накладна № 78 від 25 січня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 78 від 25 січня 2017 року.

Видаткова накладна № 65 від 23 січня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 65 від 23 січня 2017 року.

Видаткова накладна № 56 від 23 січня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 56 від 23 січня 2017 року.

Видаткова накладна № 42 від 19 січня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 42 від 19 січня 2017 року.

Видаткова накладна № 20 від 16 січня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 20 від 16 січня 2017 року.

Видаткова накладна № 77 від 25 січня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 77 від 25 січня 2017 року.

Видаткова накладна№ 19 від 16 січня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 19 від 16 січня 2017 року.

Видаткова накладна № 13 від 12 січня 2017 року.

Товарно-транспортна накладна № 13 від 12 січня 2017 року.

Видаткова накладна № 11 від 12 січня 2017 року.

Договір субпідряду №13/03/17 від 13.03.2017 року між ТОВ «КРАФТМАРИН» (Генпідрядник) та ТОВ «БРІК ХАУЗ» (Субпідрядник) укладено щодо виконання штукатурних робіт в обсязі 17500 кв.м., у розрахунку, що відкоси вікон рахуються хрест-навхрест цих вікон у кв.м.

В якості підтвердження здійснення операцій за даним договором надані наступні документи:

Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за липень 2017 року.

Акт приймання виконаних будівельних робіт за липень 2017 року.

Відомість ресурсів за липень 2017 року.

Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за квітень 2017 року

Акт приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2017 року.

Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за травень 2017 року.

Акт приймання викопаних будівельних робіт за травень 2017 року.

Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за серпень 2017 року.

Акт приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2017 року.

Відомість ресурсів за серпень 2017 року.

Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за жовтень 2017 року.

Акт приймання виконаних робіт за жовтень 2017 року.

Відомість ресурсів за жовтень 2017 року.

Так, актом перевірки встановлено та не спростовано позивачем порушення п.44.1, п.44.2 ст.44, пп. 134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, норм частини першої ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та пп. 2.1 і 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за №168/704, п.6 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31.12.1999 №318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за №27/4248 ТОВ «КРАФТМАРИН» занижено фінансовий результат до оподаткування на суму 1823050 грн., у тому числі за 2017 рік у сумі 1823050 грн., який не задекларований в рядку 2 «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) за №27/4248 про документальне забезпечення записів бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності» Податкової декларації з податку на прибуток за 2017 рік та в результаті завищення витрат у бухгалтерському обліку.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз вказаної норми дає підстави вважати, що первинний документ містить дві обов`язкові ознаки, а саме: він має містити відомості про господарську операцію, та підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення (Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 №88 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 року за №168/704).

Відповідно до п.2.15 та п.2.16 вищевказаного Положення, забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать нормативно-правовим актам, встановленому порядку приймання, зберігання і витрачання грошових коштів, товарно- матеріальних цінностей та іншого майна, порушують договірну і фінансову дисципліну, завдають шкоди державі, власникам, іншим юридичним і фізичним особам».

Фактично ТОВ «КРАФТМАРИН» здійснено безпідставне документальне оформлення нереальної господарської операції з списання зазначених ТМЦ і складено первинні документи всупереч норм частини першої ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та пп. 2.1 і 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку.

З матеріалів справи вбачається, що надані позивачем первинні документи не в повній мірі відображають реальність здійснених господарських операцій.

Згідно ч.5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, суд акцентує увагу позивача на правовій позиції Верховного Суду викладеній у Постанові від 30.05.2019 року у справі №804/7585/17 (адміністративне провадження №К/9901/54726/18) в якій зазначено наступне:

«Водночас звертається увага, що обов`язок підтвердити правомірність та обґрунтованість сформованого податкового кредиту та складу витрат належними документами первинного обліку покладається на платника-покупця товарів (робіт, послуг), позаяк саме він є суб`єктом, який зменшує суму податкового зобов`язання на суму понесених витрат, що підлягають перерахуванню до бюджету.

Відтак, у разі надання контролюючим органом доказів, які спростовують дійсність чи повноту даних поданої платником податків податкової звітності, платник податків відповідно до встановленого частиною 1 статті 77 КАС України обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу), повинен довести наявність законних підстав, для врахування задекларованих в податковому обліку даних при визначені суми його податкового обов`язку.

Зважаючи на викладене, розглядаючи спір про правомірність формування платником податку податкового кредиту та складу витрат до оподаткування, суди повинні надати належну правову оцінку усім доказам та обставинам, що стосуються предмета доказування, в їх сукупному зв`язку один з одним, з`ясувати характер та зміст спірних операцій між позивачем та його контрагентом, дослідити договори укладені з останнім, а також усі укладені на його реалізацію первинні документи, пов`язані з їх виконанням та які належить складати залежно від певного виду господарської операції, і лише на підставі цього робити вмотивовані висновки про достовірність чи не достовірність даних, вказаних в первинних документах, або про їх невідповідність вимогам чинного податкового законодавства чи навпаки, а також про те, чи відбувся дійсний рух активів між учасниками відповідних операцій, про наявність зв`язку між фактом придбання товарів/робіт/послуг з понесенням інших витрат із господарською діяльністю платника податку та використання їх у господарській діяльності».

Тобто, спочатку платник податків має довести належними документами первинного обліку правомірність та обґрунтованість складу витрат та сформованого доходу, у разі надання контролюючим органом доводів проти реальності господарських операцій, платник податків має довести протилежне.

Слід зазначити, що представником позивача Рублевським А.П. 30.08.2019 року надано клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача за вх.№31043/19 разом з яким надано додатки в кількості 170 (сто сімдесят) аркушів.

Так, в якості додаткових письмових доказів представником позивача надано:

акт №3 прийому виконаних будівельних робіт, замовник ОК «ЖБК «Морський», генпідрядник ТОВ «КРАФТМАРИН»;

акт №4 прийому виконаних будівельних робіт, замовник ОК «ЖБК «Морський», генпідрядник ТОВ «КРАФТМАРИН»;

акт №5 прийому виконаних будівельних робіт, замовник ОК «ЖБК «Морський», генпідрядник ТОВ «КРАФТМАРИН»;

акт №6 прийому виконаних будівельних робіт, замовник ОК «ЖБК «Морський», генпідрядник ТОВ «КРАФТМАРИН»;

акт №7 прийому виконаних будівельних робіт, замовник ОК «ЖБК «Морський», генпідрядник ТОВ «КРАФТМАРИН»;

акт №8 прийому виконаних будівельних робіт, замовник ОК «ЖБК «Морський», генпідрядник ТОВ «КРАФТМАРИН»;

акт №9 прийому виконаних будівельних робіт, замовник ОК «ЖБК «Морський», генпідрядник ТОВ «КРАФТМАРИН»;

перелік використаних будівельних матеріалів.

При цьому, відповідно до ст. 160 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Вказані матеріали позивачем разом із позовною заявою не надано.

Не надані вказані матеріали і під час підготовчого провадження.

Крім цього, згідно ст. 204 КАС України, в судовому засіданні по суті головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин у підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи (ч.1).

Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом (ч.2).

Як вказано вище, підготовче провадження було закрито 01.08.2019 року та призначено судове засідання по суті на 13.08.2019 року.

13.08.2019 року представником позивача подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю представника в іншому судовому засіданні в Приморському районному суді м. Одеси по справі №2-1277/11.

Судове засідання по суті було відкладено на 22.08.2019 року.

21.08.2019 року представником позивача подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю представника в іншому судовому засіданні в Київському апеляційному суді по справі №755/8239/19.

Судове засідання по суті було відкладено на 30.08.2019 року.

В судовому засіданні по суті 30.08.2019 року судом відмовлено в приєднанні додаткових письмових доказів в кількості 170 (сто сімдесят) аркушів до матеріалів справи, оскільки представником позивача не надано належним чином оформленого, обґрунтованого клопотання (заяви) стосовно приєднання до матеріалів справи письмових документів поза межами підготовчого провадження.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 166 КАС України, при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування тощо щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі (ч.2 ст. 166 КАС України).

Згідно ч. 1 ст. 167 КАС України, будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити:

1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України;

2) найменування суду, до якого вона подається;

3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі;

4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника;

5) підстави заяви (клопотання, заперечення);

6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення);

7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

З вище зазначеного вбачається, що клопотання про приєднання письмових доказів не оформлено відповідно до вимог КАС України (відсутнє взагалі), окрім того, представник позивача не був присутній у судовому засіданні тобто, не мав можливості усно заявити клопотання про приєднання письмових доказів, таким чином, судом прийнято рішення про відмову в приєднанні до матеріалів справи додаткових письмових доказів у кількості 170 (сто сімдесят) аркушів.

З огляду на викладене, документи, надані представником позивача, не враховані судом при розгляді справи.

Крім цього, суд також вважає необгрунтованим твердження позивача про те, що перевірка проведена з суттєвим порушенням визначеного податковим законодавством порядку через невідповідність наказів №1776 та №2710 вимогам Податкового кодексу України.

Верховний Суд у постанові від 13.03.2018 року по справі №804/1113/16 дійшов висновку:

«Між тим, платник податку, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки, зокрема виїзної, щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до податкової перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відтак, з огляду на наведене, позови платників податків, спрямовані на оскарження рішень (у тому числі наказів про призначення перевірки), дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки. В іншому разі в задоволенні відповідних позовів має бути відмовлено, оскільки правові наслідки оскаржуваних дій за таких обставин є вичерпаними, а отже, задоволення позову не може призвести до відновлення порушених прав платників податків, оскільки після проведення перевірки права платника податків порушують лише наслідки проведення відповідної перевірки».

Отже, накази №1776 та №2710 є реалізованими, а тому суд не надає окремої оцінки щодо правомірності їх винесення.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 1,4 ст. 90 КАС України).

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно зі ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись ст. ст. 12, 139, 242, 246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАФТМАРИН» до Головного управління ДФС України в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 15.5 розділу VII Перехідні положення КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Товариство з обмеженою відповідальністю "КРАФТМАРИН" - адреса: 65044, м. Одеса, проспект Шевченко, 2, , телефон: (0482) 34 84 15, електронна адреса:

Головне управління ДФС України в Одеській області - адреса: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, , телефон: , електронна пошта:

Головуючий суддя Потоцька Н.В.

.