Справа № 140/2505/19
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2019-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у задоволенні клопотання

10 вересня 2019 року ЛуцькСправа № 140/2505/19
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мачульський В.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у порядку письмового провадження) клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування рішення № від 25.11.2018 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 20.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

06.09.2019 представником Головного управління ДФС у Волинській області було подано відзив на позовну заяву.

Також 06.09.2019 представником відповідача подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. Клопотання мотивоване тим, що оскільки про оскаржуване рішення про застосування фінансових санкцій від 25.11.2018 № позивач дізнався 24.05.2019, а до суду з цим позовом звернулося лише 15.08.2019, тому пропустив 10-денний строк звернення до суду, передбачений частиною четвертою статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року №2464-VI (далі - Закон №2464-VI). Крім того, позивачем не додано належних доказів (квитанції про подання скарги) про оскарження в адміністративному порядку рішення від 25.11.2018 № .

Відповідно до частини третьої статті 166 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Таким чином, розгляд вказаної заяви та клопотання за встановленим судом порядком проведено у письмовому провадженні.

Клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із частиною другою статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Разом з тим, відповідно до частини четвертої статті 122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Отже, за загальним правилом строк звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи становить шість місяців який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, разом з тим, якщо позивач скористався можливістю досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Крім того, КАС України або іншими законами може бути встановлений інший строк звернення до суду, недотримання якого може мати наслідком залишення позовної заяви без розгляду.

Частиною четвертою статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року №2464-VI (далі - Закон №2464-VI) урегульовані відносини щодо надіслання платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимоги про її сплату, порядок оскарження такої вимоги та узгодження сум недоїмки з єдиного внеску.

Відповідно до абзацу першого частини четвертої статті 25 Закону №2464-VI орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Згідно із абзацом п`ятим частини четвертої статті 25 Закону №2464-VI у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

За правилами абзацу дев`ятого частини четвертої статті 25 Закону №2464-VI у разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.

Як передбачено абзацом десятим частини четвертої статті 25 Закону №2464-VI, у разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

Суд звертає увагу, що абзацом п`ятим частини четвертої статті 25 Закону №2464-VI передбачено право платника єдиного внеску оскаржити вимогу в судовому порядку, при цьому, строк звернення до суду не визначений.

Крім того, суд також зазначає, що в абзаці десятому частини четвертої статті 25 Закону №2464-VI двічі згадується строк у десять календарних днів, який стосується сплати сум недоїмки та штрафу, що вказані у вимозі, та сплати узгодженої суми недоїмки (але не стосується оскарження вимоги в судовому порядку), а недотримання цього десятиденного строку має наслідком надіслання органом доходів і зборів до підрозділу державної виконавчої служби вимоги про сплату недоїмки.

Разом з тим, представник відповідача на обґрунтування даного клопотання зазначає, що позивач пропустив 10-денний строк оскарження в судовому порядку рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, який встановлений Законом №2464-VI, оскільки про оскаржуване рішення ОСОБА_1 дізнався 24.05.2019, а з адміністративний позов звернувся до суду лише 15.08.2019 року.

Однак, на думку суду, приписами частини четвертої статті 25 Закону № 2464-VI чітко регламентований строк у десять календарних днів для подання скарги на вимогу про сплату єдиного внеску до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі (абзац шостий частини четвертої статті 25 Закону № 2464-VI), тоді як строк звернення до суду з позовом щодо оскарження рішення вказаною статтею не визначений.

Твердження представника ГУ ДФС у Волинській області про те, що позивач не надав належних доказів (квитанцію про подання скарги) про оскарження в адміністративному порядку рішення від 25.11.2018 № не відповідає дійсності, оскільки як слідує з матеріалів справи ОСОБА_1 направив 29.05.2019 до ГУ ДФС у Волинській області скаргу на рішення № від 25.11.2018 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яка в свою чергу отримана останнім 29.05.2019, що підтверджується відбитком штемпеля контролюючого органу.

Відтак, враховуючи те, що позивач скористався можливістю досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду останньому встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень, який передбачений частиною четвертою статті 122 КАС України. Як вбачається з матеріалів справи позивач вказаний строк дотримав, а тому відсутні правові підстави для залишення даної позовної заяви без розгляду.

Крім того, суд не бере до уваги посилання представника відповідача на постанови Верховного Суду від 31.01.2019 у справі № 802/983/18-а та від 17.07.2019 у справі №0740/1050/18 оскільки вони ухвалені у вказаних справах за інших фактичних обставин.

Керуючись статтями 122, 166, 248, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Головного управління ДФС у Волинській області про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування рішення - відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена.

Суддя В.В. Мачульський