Справа № 344/11719/19
Суддя: Татарінова О. А.
Дата ухвалення: 2019-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/541/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Татарінової О.А.,

секретаря Бухвак І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення. Мотивував тим, що 28 червня 2019 року поліцейським УПП в Івано-Франківській області рядовим поліції Шадурським Р.Ю. відносно позивача винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1273179. Відповідно до винесеної постанови позивач визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.122 КУпАП України. Як зазначено в постанові позивач 28.06.2019 о 12год.35хв. по вул.Вовчинецька 225, керуючи ТЗ, здійснив зупинку, яке позначено дорожнім знаком 5.38 (місце для стоянки) з додатковою табличкою до нього (особи з інвалідністю) та дорожньою розміткою 7.17, чим порушив п.8.4.(г) ПДР. Позивач зазначає, що обміри та схеми не складалися, та за наведених обставин позивач просить скасувати постанову серії ЕАВ № 1273179 від 28 червня 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

До суду надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначається, що 28.06.2019 року близько 11год. 25хв. на службовий планшет екіпажу патрульної поліції «Ясень-101» в складі заступника поліцейського взводу 1 роти №1 батальйону УПП в Івано-Франківській області ДПП рядового поліції Шадурського Р.Ю. та поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону УПП в Івано-Франківській області ДПП капрала поліції Дерди Н.В., надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою вул. Вовчинецька, 225 м, на паркінгу супермаркету «Метро» припарковані транспортні засоби на місці для інвалідів. Прибувши за викликом за вказаною в повідомленні адресою, екіпажем патрульної поліції було відібрано пояснення у заявника та в подальшому виявлено транспортні засоби, що були припарковані на 9-ти в один ряд від знаку місцях, позначених дорожнім знаком 5.38 «Місце для стоянки» з додатковою табличкою до нього «Особи з інвалідністю» 7.17 та дорожньою розміткою. Під час здійснення перевірки, було виявлено, зокрема, транспортний засіб ФОРД Фієста, д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого здійснив зупинку ТЗ з порушенням Правил дорожнього руху, а саме: здійснив зупинку на місці, що позначене дорожнім знаком 5.38 «Місце для стоянки» з додатковою табличкою до нього «Особи з інвалідністю» 7.17 та дорожньою розміткою, з розпізнавальним знаком «Особи з інвалідністю», чим порушив гі. 8.4. ґ ПДР. Після виконання вимог, передбачених ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», інспектор пред`явив законну вимогу до водія про пред`явлення документів, передбачених п.п. «а», «б», «г» п. 2.1 ПДР. Водієм виявився Позивач, який виконав законну вимогу поліцейського, пред`явивши вищевказані документи. Після оголошення про початок розгляду справи, інспектор зачитав Позивачу його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. На запитання інспектора чи бажає Позивач скористатися будь-яким із зачитаних прав, Позивач жодного клопотання не заявляв, а тільки повідомив, що буде оскаржувати. Також під час розгляду справи, з`ясовуючи обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, поліцейський поцікавився у Позивача, які причини вчиненого ним правопорушення, на що Позивач відповів: «Не помітив розмітки і знаку». Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП, інспектором після розгляду адміністративної справи було винесено електронну постанову у справі про адміністративне правопорушення ЕАВ №1273179 від 28.06.2019 року за ч. 5 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1020 грн. та оголошено її зміст, повідомлено про порядок її оскарження, виконання. Просив відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечила в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву, просила в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності притягнення водія транспортного засобу до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, відповідальність за яке, передбачена ч. 5 ст. 122 КупАП.

Положеннями ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З постанови серії ЕАВ № 1273179 від 28.06.2019 року в справі про адміністративне правопорушення вбачається, що 28.06.2019 о 12год.35хв. по вул.Вовчинецька 225, керуючи ТЗ, здійснив зупинку, яке позначено дорожнім знаком 5.38 (місце для стоянки) з додатковою табличкою до нього (особи з інвалідністю) та дорожньою розміткою 7.17, чим порушив п.8.4.(г) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.5 ст. 122 КУпАП (а.с. 7).

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як встановлено частинами 2, 3 статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до пункту 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року № 1408/27853 (далі - Інструкція № 1395) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Позивач в позові вказав, що дорожній знак, який організовував дорожній рух, був встановлений з лівого боку дороги і таким чином, що його не було видно, тому він об`єктивно не міг його бачити під час руху. На цій підставі позивач вважав, що в його діях немає складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 122 КпАП.

Відповідно до ст.72,73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Згідно з пунктом 8.2-1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту.

Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами.

Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини.

Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги).

Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

Однак, як вбачається з відеозапису, наданого суду відповідачем, позивач ОСОБА_1 здійснив зупинку на місці, що позначене дорожнім знаком 5.38 «Місце для стоянки» з додатковою табличкою до нього «Особи з інвалідністю» 7.17 та дорожньою розміткою, з розпізнавальним знаком «Особи з інвалідністю». Таким чином, якщо позивач і не помітив знак, він мав можливість побачити дорожню розмітку з розпізнавальним знаком «Особи з інвалідністю».

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За вказаних обставин, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, ст.77, 241-246, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя О.А. Татарінова