Справа № 471/175/19
Суддя: Кірімова О. М.
Дата ухвалення: 2019-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 471/175/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2019 року смт. Арбузинка Миколаївської області

Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Кірімової О.М.

з участю секретаря судового засідання Сіваченко Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу патрульної поліції в м. Умань УПП в Черкаській області Безносюка Олександра Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху

ВСТАНОВИВ:

15 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Братського районного суду Миколаївської області з адміністративним позовом до інспектора взводу патрульної поліції в м. Умань УПП в Черкаській області Безносюка О.М. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 24 лютого 2019 року о 16 годині 30 хвилин на 210 км автодороги Київ-Одеса він керував транспортним засобом TOYOTA, державний номер НОМЕР_1 , та був зупинений відповідачем, який повідомив, що позивач не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено» та здійснив проїзд без зупинки. Відповідач прийняв постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, яке зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 358484 від 24.02.2019 року, якою на позивача накладено адміністративне стягнення за ст. 122 ч. 1 КУпАП у розмірі 255 гривень. Позивач стверджує, що інспектором при притягненні його до адміністративної відповідальності не були з`ясовані та не доведені обставини, які б свідчили про наявність у його діях ознак правопорушення. Стверджує, що ним були виконані вимоги правил дорожнього руху, а саме здійснено зупинку перед дорожнім знаком 2.2.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом про її оскарження та просив суд скасувати постанову НК № 358484 від 24.02.2019 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. та закрити провадження по адміністративній справі.

Розпорядженням Братського районного суду Миколаївської області від 03 липня 2019 року дана справа передана до Арбузинського районного суду Миколаївської області.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 20 серпня 2019 року провадження у справі відкрито, спрощене позовне провадження призначене для розгляду (а.с. 26).

Представник відповідача правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача надала суду заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити та розглядати справу без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки не відомі. Клопотання про розгляд справи в його відсутність до суду не надходили.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача суб`єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих суду доказів, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 24 лютого 2019 року інспектором взводу патрульної поліції в м. Умань УПП в Черкаській області Безносюком О.М. винесено постанову серії НК № 358484 від 24.02.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу в сумі 255 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Як зазначено у постанові, ОСОБА_1 24 лютого 2019 року о 16 годині 30 хвилин на 210 км автодороги Київ-Одеса керуючи автотранспортним засобом TOYOTA, державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» і здійснив проїзд, чим порушив вимоги п.п. 8.4 «б» ПДР України.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За п. 1.3. Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР України), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

Відповідно до вимог знаку 2.2 "Проїзд без зупинки заборонено" п. 33.2 ПДР України забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня перед знаком.

Відповідно до п.п. 8.4 «б» ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, знаки пріоритету встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП України перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно ч. 1 ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За нормами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 1 ст. 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

За змістом статті 31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 цього Закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Частиною 2 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Як вбачається з матеріалів справи докази дотримання умов, передбачених ч. 2 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію», відсутні.

Також з матеріалів справи не вбачається який саме засіб відео фіксації був використаний. Тобто відсутні докази відповідності фіксації і ч. 1 ст. 40 Закону України «Про поліцію».

В ході судового розгляду відповідачем до суду не надано жодних доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 порушення вимог п.п. 8.4 «б» ПДР.

Щодо належного підтвердження порушення позивачем правил дорожнього руху складена уповноваженою особою у відповідності до вимог діючого законодавства лише постанова у справі про адміністративне правопорушення серії НК № 358484 від 24.02.2019 року, то суд зазначає наступне.

Так, згідно висновків Верховного Суду, висловлених ним у постанові від 26.04.2018 у справі №338/1/17, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. ВС вказав, що у даному випадку для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до статті 251 КУпАП, мав би надати, зокрема, відеозапис події, фотокартки із відповідними замірами відстані автомобіля від пішохідного переходу тощо. Посилання на оскаржувану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності як на беззаперечний доказ вчинення ним правопорушення Верховний Суд визнав помилковим, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. А постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Оскаржувана постанова. окрім іншого, не містить жодного посилання на докази, якими керувався уповноважений орган при винесенні постанови.

Враховуючи викладене, суд вказує, що порушення позивачем п.п. 8.4 «б» Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КАС України, не підтверджено належними та допустимими доказами. Позивач заперечив вчинення правопорушення, тоді як відповідач, будучи суб`єктом владних повноважень у спірних відносинах не надав доказів правомірності прийнятого ним рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим постанова у справі про адміністративне правопорушення серії НК № 358484 від 24.02.2019 року підлягає скасуванню.

Враховуючи відсутність належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Також, відповідно ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Керуючись ст.ст. 9, 122, 245, 247, 251, 258 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 9, 77, 241-242, 244-246, 250, 262, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Постанову серії НК № 358484 від 24.02.2019 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором взводу патрульної поліції в м. Умань УПП в Черкаській області Безносюком Олександром Миколайовичем про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області на протязі десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Арбузинського

районного суду О.М. Кірімова