Справа № 200/12781/18(2а/200/621/18)
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2019-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

05 вересня 2019 року

Київ

справа №200/12781/18(2а/200/621/18)

адміністративне провадження №К/9901/21349/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мельник-Томенко Ж.М.,

суддів Жука А.В., Мартинюк Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону № 3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Ромейко Олександра Вікторовича про визнання дій протиправними та скасування постанови

за касаційною скаргою Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 04.07.2019 (колегія суддів у складі: Головко О.В., Суховарова А.В., Ясенової Т.І.)

ВСТАНОВИВ:

Обставини справи

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 1 батальйону № 3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Ромейко О.В. про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська рішенням від 29.11.2018 позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнив.

Зазначене рішення ухвалено без участі сторін. Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень електронний примірник рішення суду першої інстанції від 29.11.2018 надіслано судом до реєстру 13.12.2018, зареєстровано 14.12.2018 й оприлюднено 17.12.2018.

Супровідний лист суду першої інстанції щодо направлення на адресу учасників справи копій указаного рішення датовано 29.11.2018. Матеріали справи не містять доказів вручення вказаного рішення учасникам справи.

29.05.2019 Департамент патрульної поліції Національної поліції України оскаржив указане рішення в апеляційному порядку.

Одночасно з апеляційною скаргою Департамент патрульної поліції Національної поліції України заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування цього клопотання апелянт зауважив на невчасному направленні на його адресу копії рішення суду першої інстанції. Також зазначив, що у відзиві на позов просив направити судове рішення на адресу відповідача, цим самим уживши усіх заходів для своєчасного отримання копії судового рішення з метою ознайомлення та вчасного апеляційного оскарження.

Третій апеляційний адміністративний суд ухвалою від 14.06.2019 на підставі частини третьої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) залишив без руху апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.11.2018 та надав десятиденний строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання письмових пояснень із зазначенням інших поважних підстав для поновлення строку апеляційного оскарження з підтвердженням таких обставин належними доказами.

На виконання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху апелянт подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування поважності причин пропуску встановленого процесуальним законом десятиденного строку оскарження рішень у цій категорії справ, апелянт послався на отримання копії оскаржуваного судового рішення від 29.11.2018 лише 28.05.2019. Саме з моменту отримання повного тексту судового рішення апелянт мав можливість оскаржити вказане рішення із обґрунтуванням в чому полягає його незаконність. Зазначення судом апеляційної інстанції про направлення судом копії судового рішення на адресу відповідача 29.11.2018 вважає неправильним, адже копію судового рішення апелянт отримав лише після того, як до суду першої інстанції була подана заява про направлення копії повного тексту судового рішення по вказаній справі. Також зазначає, що судом першої інстанції було порушено порядок направлення судового рішення, оскільки останнє було направлено відповідачеві лише 21.05.2019. Крім того, зазначає, що у відзиві на позов викладено клопотання про своєчасне направлення копії судового рішення. Сукупність вказаних обставин свідчить про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою від 04.07.2019 Третій апеляційний адміністративний суд відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.11.2018.

Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права, Департамент патрульної поліції Національної поліції України звернувся із касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 04.07.2019, справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що причини пропуску строку на апеляційне оскарження у справах цієї категорії підлягають оцінці на предмет їх поважності в загальному порядку, передбаченому КАС України, із урахуванням визначених частиною четвертою статті 286 КАС особливостей, і суд апеляційної інстанції не обмежений у повноваженні щодо поновлення цього строку за наявності відповідних підстав. Крім того, зазначає, що у справах цієї категорії, які є терміновими в розумінні КАС України, надзвичайно важливим в аспекті реалізації учасником справи права на апеляційне оскарження є дотримання судом першої інстанції порядку проголошення та вручення (надсилання) копій судових рішень, визначеного частиною другою статті 271 КАС України. Недотримання судом першої інстанції цього порядку може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, з урахуванням інших фактичних обставин. Інше тлумачення зазначених норм процесуального права нівелює доцільність застосування частини третьої статті 298 КАС України із метою належної оцінки причин пропуску строку на апеляційне оскарження у відповідних категоріях справ, а також створює передумови для безпідставного обмеження права особи на апеляційне оскарження, що є неприпустимим. Таким чином, скаржник вважає, що процесуальний строк на подання апеляційної скарги був пропущений з поважних причин.

Позиція інших учасників справи

Позивач відзиву на касаційну скаргу не надав.

Відповідач заяви про приєднання до касаційної скарги Департаменту патрульної поліції Національної поліції України або відзиву на неї не надав.

Рух касаційної скарги

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 31.07.2019 відкрив касаційне провадження за скаргою Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 04.07.2019 у справі № 200/12781/18 (2а/200/621/18).

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 04.09.2019 зазначену адміністративну справу призначив до розгляду.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Релевантні джерела права й акти їх застосування

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи. Цим конституційним положенням кореспондують норми статті 14 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.

Згідно з частиною першою статті 293 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 295 КАС України визначено таке:

1. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

2. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

3. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу. Відповідно до частини третьої статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

За правилом пункту 4 частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Частиною другою цієї ж статті обумовлено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга прокурора, суб`єкта владних повноважень подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання апеляційної скарги суб`єктом владних повноважень у справі, про розгляд якої він не був повідомлений або до участі в якій не був залучений, якщо суд ухвалив рішення про його права та (або) обов`язки.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

Згідно з цією статтею:

1. Адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

2. Позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

3. За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

4. Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

5. Суд апеляційної інстанції розглядає справу у десятиденний строк після закінчення строку апеляційного оскарження з повідомленням учасників справи.

6. Якщо за наслідками апеляційного перегляду суд апеляційної інстанції змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, таке стягнення не може бути посилено.

При цьому за правилами, встановленими статтею 271 КАС України, у справах, визначених статтями 273-277, 280-289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення. Копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Оцінка висновків судів, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи

Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перегляд судових рішень здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевірка правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права - на підставі встановлених фактичних обставин справи (частина перша статті 341 КАС України).

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 341 КАС України).

У цій справі, яка є справою з приводу рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, Департамент патрульної поліції Національної поліції України 29.05.2019 подав апеляційну скаргу на рішення суду від 29.11.2018.

Третій апеляційний адміністративний суд, залишаючи без руху апеляційну скаргу та в подальшому відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, виходив із того, що апелянт пропустив установлений статтею 286 КАС України десятиденний строк на апеляційне оскарження, а зазначені ним причини пропуску строку на апеляційне оскарження не є поважними.

Так, стаття 286 КАС України є спеціальною нормою процесуального закону, що визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, та частина четверта якої встановлює спеціальні у відношенні до статті 295 КАС України строк на апеляційне оскарження (протягом десяти днів) і порядок обчислення цього строку (з дня проголошення судового рішення). При цьому зазначеною статтею не обмежено повноваження суду апеляційної інстанції щодо поновлення строку на апеляційне оскарження в порядку частини третьої статті 295 КАС України.

Водночас підставою для поновлення пропущеного процесуального строку можуть бути лише об`єктивні, тобто такі, що сталася за незалежних від волі особи, обставини, підтверджені належними, допустимими та достатніми у своїй сукупності доказами.

Разом із цим, на переконання Верховного Суду, в даному випадку невжиття відповідачем та Департаментом патрульної поліції Національної поліції України, які є суб`єктами владних повноважень, вчасних заходів щодо з`ясування стану розгляду адміністративної справи та вчасного апеляційного оскарження, не можуть давати підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження.

З огляду на приписи частини першої статті 9 Конституції України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика Європейського суду з прав людини, через рішення якого відбувається практичне застосування цієї Конвенції, застосовується судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03.04.2008).

Своєю чергою, безпідставний перегляд судового рішення, що набрало законної сили, матиме наслідком порушення одного з фундаментальних аспектів верховенства права - принципу юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

Посилання скаржника на висновки Верховного Суду щодо застосування положень статей 286 та 295 КАС України в аналогічних справах та на необхідність врахування цих висновків в даній справі, суд касаційної інстанції відхиляє, оскільки в них йдеться про можливість поновлення строків апеляційного оскарження в цій категорії справ. Оскаржувана ухвала апеляційної інстанції мотивована іншим, а саме відсутністю підстав для поновлення строку звернення до суду. Суд апеляційної інстанції не обмежений у повноважені щодо поновлення строку на апеляційне оскарження за наявності відповідних підстав, тобто належної оцінки причин пропуску строку на оскарження.

Така правова позиція висловлена також у постанові Верховного Суду від 31.07.2019 у справі 183/3086/18 (2-а/183/136/18).

Оскільки ні відповідач, ні Департамент патрульної поліції Національної поліції України не вжили жодних заходів щодо з`ясування стану розгляду цієї справи (рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.11.2018 було оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 17.12.2018), а визначений процесуальним законом десятиденний строк на апеляційне оскарження пропущений на майже шість місяців, Верховний Суд погоджується з позицією апеляційного суду про відсутність підстав визнавати поважними причини пропуску Департаментом патрульної поліції Національної поліції України строку на апеляційне оскарження та, відповідно, наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження згідно з пунктом 4 частини першої статті 299 КАС України.

Доводи касаційної скарги таких висновків не спростовують.

Отже, Верховний Суд констатує, що оскаржуване судове рішення ухвалено з дотриманням норм процесуального права.

Таким чином, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Висновки щодо розподілу судових витрат

З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України залишити без задоволення.

Ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 04.07.2019 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач: Ж.М. Мельник-Томенко

Судді А.В. Жук

Н.М. Мартинюк