Справа № 645/1434/19
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2019-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2019 р.Справа № 645/1434/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Макаренко Я.М. , Мінаєвої О.М. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.05.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Шарко О.П., бул. Б.Хмельницького, 32/38, м. Харків, Харківська, 61099, повний текст складено 22.05.19 року по справі № 645/1434/19

за позовом ОСОБА_1

до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Фрунзенського районного суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, в якому просив суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення ЕАВ№ 965328 від 05.03.2019 року, якою притягнуто його до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень.

В обгрунтування позову зазначив, що 5 березня 2019 року, приблизно о 10 год.45 хв., відповідно до службових обов`язків, здійснювалося перевезення дизельного палива автомобілем "КАМАЗ", державний номерний знак НОМЕР_1 . Коли він рухався по вул. Полтавський Шлях, у м.Харкові, його було зупинено відповідачем. Після зупинення транспортного засобу та перевірки наявності у нього всіх документів, працівник поліції повідомив, що цистерна автомобілю нібито забруднена дизельним пальним. Зазначені вище обставини він заперечив, повідомивши, що на цистерні наявні залишки талого снігу, який у зв`язку з існуючими погодними умовами, ще не встиг просохнути. Працівник поліції на її заперечення не зважив, та склав постанову про накладення адміністративного стягнення за ст. 132-1 КУпАП у розмірі 510 гривень.

Рішенням Фрунзенського районного суду від 22.05.2019 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивачем ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.05.2019 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що при винесені оскаржуваного рішення судом порушено принципи. закріплені ст. 2 КАС України, тобто не перевірено обґрунтованість, добросовісність та розсудливість винесення постанови про накладення адміністративного стягнення, не враховано усі обставини, що мають значення для прийняття правильного рішення.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встанволено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 5 березня 2019 року ОСОБА_1 здійснював перевезення дизельного палива автомобілем "КАМАЗ", державний номерний знак НОМЕР_1 .

Командиром взводу №1 роти №2 батальйону №1 управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту поліції старшим сержантом поліції Гюлумяном Михайлом Григоровичем було винесено постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серія ЕАВ №9655328 відносно ОСОБА_1 , за адміністративне правопорушення, за яке відповідальність передбачена ст. 132-1 КУпАП. До ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем в оскаржуваній постанові вказано, що позивач порушив Правила дорожнього руху, здійснюючи перевезення небезпечного вантажу, а позивачем вказані обставини не спростовано. Також зазначено, що оскільки інспектор патрульної поліції має спеціальні знання, то спірна постанова винесена правомірно.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлює Правила дорожнього руху (далі - ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху зокрема встановлено, що дорожнє перевезення небезпечних вантажів здійснюється за спеціальними правилами.

Відповідно до п. 4.5.8 Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, затвердженого Наказом МВС України 26.07.2004 № 822 встановлено, що не допускаються залишки небезпечних вантажів на зовнішній поверхні завантажених та порожніх цистерн.

Відповідно до вимог ч. 132-1 КУпАП дана норма закону передбачає відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Відповідно до постанови серії ЕАВ № 965328 встановлено, що ОСОБА_1 05.03.2019 року о 10 год. 45 хв., за адресою: м.Харків, Полтавський Шлях, 121/1, керуючи транспортним засобом "КАМАЗ 53212", номерний номерний знак НОМЕР_1 , перевозив дизельне пальне із залишками на бочці (солярка), чим порушив п. 22.5 ПДР України, який передбачає, зокрема, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, імя та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, імя та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно вимог ст.ст. 74, 75 КАС України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580-VIII) визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто положення Закону № 580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

Матеріалами справи встановлено, що відповідачем в обґрунтування своїх заперечень до суду першої інстанції надано диск з фото та відеозаписом вчиненого правопорушення, однак колегія суддів не бере його до уваги, з урахуванням наступного.

Колегія суддів наголошує, що зміст постанови про адміністративну відповідальність має відповідати вимогам, передбаченим статтями 280, 283 КУпАП.

У ній, зокрема, необхідно зазначити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Разом з тим, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності серії ЕАВ № 965328 від 05.03.2019 про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 гривень 00 коп. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис.

Така правова оцінка наявних у справі доказів винуватості позивача у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення узгоджується із сталою практикою Верховного Суду в аналогічних спорах, викладеною, зокрема у постанові від 30.05.2018 р. у справі № 337/3389/16-а та від 15.11.2018 року у справі № 524/7184/16-а.

Тобто, матеріали справи не містять належних доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи

Колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції до матеріалів справи долучений відеодиск із зображенням автомобіля позивача, однак зображений на ньому автомобіль взагалі не можливо ідентифікувати, як такий, що належить саме ОСОБА_1 .

З огляду на зазначене, а також норми ч.2 ст. 19 Конституції України та ч. 2 ст. 2 КАС України, колегія суддів дійшла висновку, що поліцейський при прийнятті оскаржуваної постанови діяв не у спосіб, який передбачений нормами чинного законодавства України, отже, наявні підстави для задоволення позовних вимог у зазначеній частині.

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Колегія суддів також звертає увагу на загальні засади недопустимості притягнення особи до адміністративної відповідальності на припущеннях та усі сумніви щодо доведеності провини особи тлумачить на її користь (ч. 2 ст. 62 Конституції України).

У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідачем під час розгляду справи ані в суді першої інстанції, ані в суді апеляційної інстанції, не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість прийняття оскаржуваного рішення.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність доказів факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення та приходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №9655328 від 05.03.2019 підлягає скасуванню.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню із прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог..

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.05.2019 року по справі № 645/1434/19 скасувати.

Прийняти постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення ЕАВ № 965328 від 05.03.2019 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень за ст. 132-1 КУпАП на ОСОБА_1 .

Закрити справу про адміністративне правопорушення.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді Я.М. Макаренко О.М. Мінаєва
Повний текст постанови складено 05.09.2019 року