Справа № 240/9821/19
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
09 вересня 2019 року м. Житомир справа №240/9821/19
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Майстренко Н.М.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про зобов`язання вчинити дії,
До Житомирського окружного адміністративного суду із вказаним позовом звернувся ОСОБА_1 , в якому просить зобов`язати Головне Управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області провести з 12.05.2018 донарахування призначеної пенсії, згідно абзацу 7 пункту 7 Постанови КМУ №393 від 17.07.1992 (із змінами станом на 01.04.2018), як звільненому після 01.03.2018, тобто за останні 2 місяці служби, на підставі раніше поданих документів та додатково наданого ним документу - довідки військової частини НОМЕР_1 за вих. № 1912 від 27.03.2019, з урахуванням в складі грошового забезпечення, з якого перераховано пенсію, виплаченої йому за період з березня 2018 року по квітень 2018 року суми щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі 60%, яка нарахована та виплачена в складі грошового забезпечення за березень 2018 року, з якої було сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, та виплатити різницю в недоотриманій з 12.05.2018 пенсії та виплачувати перераховану пенсію в новому розмірі.
В обґрунтування позову зазначив, що йому призначена пенсія відповідно до положень Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". На думку позивача, при призначенні у травні 2018 року пенсії безпідставно до складу його додаткових видів грошового забезпечення, виплачених за період з березня 2018 року по квітень 2018 року, не було включено суму щомісячної додаткової грошової винагороди за лютий 2018 року, яка була виплачена у березні 2018 року. Вказує, що відмова відповідача у врахуванні вказаної виплати при призначенні пенсії є протиправною.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 07.08.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи та встановлено відповідачу строк для надіслання відзиву на позовну заяву.
На адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області заперечує щодо задоволення позовних вимог та просить відмовити у позові за безпідставністю. Вказує, що грошове забезпечення для призначення пенсії позивачу визначено відповідно до частини третьої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" та постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб". Так, зі змісту частини третьої статті 43 Закону слідує висновок, що для визначення розміру пенсії враховуються виключно щомісячні додаткові види грошового забезпечення, а саме: надбавки, доплати, підвищення. Зазначає, що сума щомісячної додаткової грошової винагороди нарахована в лютому 2018 року, а виплата проведена у березні 2018, тобто щомісячна додаткова грошова винагорода була нарахована не у той період, який враховано для призначення пенсії. У доповненні до відзиву відповідач звертає увагу суду на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08.08.2019 №240/6035/19, а також просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Відповідно до ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Згідно з частиною п`ятою статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до наказу тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 від 11.05.2018 №122 сержанта контрактної служби ОСОБА_1 , начальника радіолокаційної станції взводу управління начальника протиповітряної оборони військової частини НОМЕР_1 , було звільнено з військової служби у запас за підпунктом "б" частини 8 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" та з 11.05.2018 виключено із списків особового складу частини.
З 12.05.218 позивачу призначено пенсію згідно з Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".
Враховуючи, що до складу додаткових видів грошового забезпечення, з яких позивачу було нараховано основний розмір пенсії, безпідставно не включено щомісячну додаткову грошову винагороду за лютий 2018 року, яка була нарахована та виплачена у березні 2018 року, і з якої було сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, позивач у березні 2019 року звернувся до командира Військової частини НОМЕР_1 з вимогою надати додаткову довідку щодо виплати йому щомісячної додаткової грошової винагороди в березні 2018 року, на що командиром Військової частини НОМЕР_1 було видано копію наказу від 05.03.2018 №603 та копію платіжного доручення від 13.03.2018 №595 та повідомлено про те, що ОСОБА_1 була виплачена щомісячна додаткова грошова винагорода в розмірі 60% в березні 2018 року за лютий 2018 року у сумі 3132,81 грн.
На звернення позивача про направлення до Пенсійного фонду для правильного нарахування призначеної пенсії довідок командира Військової частини НОМЕР_1 від 27.03.2019 за №1912 та від 15.03.2019 №696, якими підтверджується проведення виплат йому за період з березня 2018 року по квітень 2018 року суми матеріальної допомоги та додаткової грошової винагороди за лютий, з яких справлялись страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, ІНФОРМАЦІЯ_1 листом від 10.04.2019 №1832 повідомив позивачу, що оскільки він звільнився зі служби 11.05.2018, пенсія обчислюється на підставі документів військової частини про виплату грошового забезпечення з березня 2018 року по квітень 2018 року. До Пенсійного фонду направлено довідку встановленого зразка про розмір додаткових видів грошового забезпечення за останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Позивач 22.04.2019 звернувся до відповідача із заявою, в якій просив провести перерахунок пенсії з урахуванням виплачених за період з березня 2018 року по травень 2018 року сум матеріальної допомоги на оздоровлення та додаткової грошової винагороди за лютий 2018 року, з яких справлялись страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, згідно довідок командира Військової частини НОМЕР_1 від 27.03.2019 за №1912 та від 15.03.2019 №696.
Відповідач листом від 06.05.2019 №М-2038 повідомив позивача про те, що пенсія позивачу призначена на підставі документів, що були подані раніше, в яких відсутні суми щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення. Зазначено, що вказані додаткові види грошового забезпечення не мають щомісячного та постійного характеру, а тому не враховуються при обчисленні розміру пенсії. Постанова Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 07.11.2007 №1294, Постанова Кабінету Міністрів України "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій" від 22.09.2010 №889, якими передбачались нарахування та виплата вказаних додаткових видів грошового забезпечення, втратили чинність. Тому такі не можуть бути враховані в грошове забезпечення для призначення пенсії.
Вважаючи, що оскільки з сум щомісячної додаткової грошової винагороди за березень 2018 року сплачені страхові внески, вони підлягають включенню до складу його грошового забезпечення, з якого нараховується пенсія, а тому позивач звернувся із вказаним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та перевіряючи дії відповідача на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, суд зазначає наступне.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).
Частиною третьою статті 46 Основного Закону визначено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Пунктом шостим частини першої статті 92 Основного Закону визначено, що виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Частиною першою статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року №2011-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №2011-XII) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Частиною першою статті 15 Закону №2011-ХІІ визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ).
Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій. Так, частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" (із змінами та доповненнями, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103) для осіб, які звільнені із служби, у тому числі військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, відряджених до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та інших підприємств, установ та організацій, зокрема у довготермінові закордонні відрядження, у разі, коли строк військової служби після повернення з відрядження до звільнення на пенсію становив менше ніж 24 календарні місяці, з 01 березня 2018 року та пізніше, або осіб, які померли (загинули) в зазначений період і на час звільнення (смерті) мають менше ніж 24 календарні місяці служби, середньомісячна сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення загальної суми таких видів грошового забезпечення за останні фактичні місяці служби підряд перед звільненням (смертю) починаючи з 01.03.2018 на кількість таких місяців.
За приписами пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704, яка набрала чинності з 01.03.2018 грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Отже, в розумінні вимог пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 для осіб, які звільнені із служби, у тому числі військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, з 01.03.2018 та пізніше, розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення загальної суми таких видів грошового забезпечення за останні фактичні місяці служби підряд перед звільненням, починаючи з 01.03.2018, на кількість таких місяців.
Таким чином, Закон №2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячних основних видів грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.
Тобто при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема, щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.
Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону №2262-ХІІ, який є вичерпним.
Підпунктами 1, 2 пункту 1 постанови КМУ №889 (Постанова №889) установлено щомісячну додаткову грошову винагороду.
При цьому, виплата щомісячної додаткової грошової винагороди скасована Постановою №704 та не виплачується з 01.03.2018.
Позивач звільнений з військової служби після 01.03.2018, тому, виходячи з наведених положень Постанови №393, розмір грошового забезпечення позивача для обчислення пенсії визначено шляхом ділення загальної суми видів додаткового грошового забезпечення за останні фактичні місяці служби підряд перед звільненням, починаючи з 01.03.2018 року, на кількість таких місяців.
Оскільки щомісячна додаткова грошова винагорода з 01.03.2018 не входить до складу грошового забезпечення позивача, відповідно сума вказаної винагороди за лютий 2018 року не включається до складу грошового забезпечення позивача, з якого обчислюється пенсія. Факт виплати у березні 2018 року вказаної винагороди, нарахованої за лютий 2018 року, не спростовує даного висновку.
Наведені висновки не суперечать правовій позицій, яка міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 у справі №522/2738/17, адже у вказаній постанові викладено обов`язковий висновок щодо застосування норм права в частині включення до складу грошового забезпечення позивача, з якого обчислюється пенсія, виплаченої щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою №889.
Відповідно до статті частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Аналізуючи частину першу статті 5 КАС України, суд звертає увагу на те, що права, свободи або законні інтереси особи підлягають судовому захисту в адміністративному суді за наявності наступних обов`язкових умов - безпосереднього порушення прав, свобод або законних інтересів особи, вчинення такого порушення законодавчо визначеним суб`єктом, а саме суб`єктом владних повноважень, та у разі порушення прав, свобод або законних інтересів особи у спосіб встановлений законодавством, а саме рішенням, дією чи бездіяльністю такого суб`єкта.
Незалежно від способу захисту порушеного права, основними ознаками якого є те, що спосіб захисту не суперечить закону, а також забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин, судовий захист порушеного права відбувається, виключно, за наявності порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
За відсутності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, відсутня одна з необхідних, визначених частиною першою статті 5 КАС України умов, для судового захисту порушених прав позивача.
Враховуючи викладене, суд наголошує, що захист прав позивача шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії може відбуватись, виключно, внаслідок визнання відповідних рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними.
Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем на виконання вимог частини другої статті 77 КАС України та наявною у матеріалах справи сукупністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів доведено, що відмовляючи позивачу у врахуванні для обчислення розміру пенсії такої складової як щомісячна додаткова грошова винагорода за лютий 2018 року, суб`єкт владних повноважень діяв у відповідності до частини другої статті 19 Конституції України, а спірні дії відповідають вимогам частини другої статті 2 КАС України.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є безпідставними, а тому відмовляє у їх задоволенні у повному обсязі.
Зважаючи на відмову у задоволенні позовних вимог, питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5, 139, 242, 245, 246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 09.09.2019.

Суддя Н.М. Майстренко