Справа № 320/3369/19
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2019-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2019 року № 320/3369/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у м. Києві у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Ірпінського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання протиправними дій,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (відповідач -1), Ірпінського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (відповідач-2), в якому просить:

- визнати неправомірною відмову Ірпінського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Київської області включити до перерахунку пенсії ОСОБА_1 страховий стаж за період з 09 квітня 2014 року по 05 грудня 2017 року.

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України у Київській області провести відповідно перерахунок пенсії ОСОБА_1 із зарахуванням спірного періоду страхового стажу з 09 квітня 2014 року по 05 грудня 2017 року та виплатити пенсію з урахуванням втраченої частини доходів.

В обґрунтування вказаних вимог позивач зазначив, що перебуває на обліку у відповідача, отримує пенсію за віком та продовжує працювати. Пояснив, що при обчисленні розміру його пенсії Ірпінським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Київської області не зараховано до його страхового стажу період роботи на ПАТ "Борекс" з 09.04.2014 по 05.12.2017, оскільки підприємство не сплачувало страхові внески у цей період. На думку позивача, такі дії відповідача є протиправними, оскільки відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник. Водночас, за несвоєчасність сплати страхувальником нарахованих страхових внесків із заробітної плати, застрахована особа відповідальності не несе.

Відповідачі позов не визнали, подали до суду відзиви, в яких зазначили, що за даними персоніфікованого обліку, відсутні відомості щодо сплати страхових внесків ПАТ "Борекс" за період з квітня 2014 року по грудень 2017 року, тому відсутні законні підстави для врахування до страхового стажу позивача заявленого ним періоду.

Ухвалою суду від 08.07.2019 відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Як убачається з матеріалів справи, та не заперечувалось відповідачем, з 14.07.1983 по 05.12.2017 ОСОБА_1 працював на підприємстві - Публічному акціонерному товаристві "Борекс" (попередня назва - "Бородянський Екскаваторний завод").

Судом встановлено, що як пенсіонер за віком, позивач перебував на обліку у Ірпінському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області (реорганізовано шляхом приєднання до ГУ ПФУ у Київській області) та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

У червні 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок призначеної йому пенсії та зарахувати до страхового стажу весь період його роботи у ПАТ "Борекс".

За результатами розгляду заяви, листом від 24.06.2019 №428/07, Ірпінське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області повідомило позивача про відсутність законних підстав для врахування до страхового стажу заявленого періоду, оскільки за період з квітня 2014 року її роботодавець не сплачував страхові внески.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, які виникли між сторонами спору, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статтею 8 Закону № 1058-ІV передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-ІV страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 24 Закону № 1058-ІV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За змістом статті 20 Закону № 1058-ІV, страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до статті 106 Закону № 1058-ІV відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Отже, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника, який здійснив нарахування цього внеску та утримання його із заробітної плати позивача.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 20.03.2019 у справі №688/947/17.

Відтак, фактично внаслідок невиконання третьою особою обов`язку по сплаті страхових внесків до Пенсійного фонду України, позивач позбавлена соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Суд наголошує, що позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивача періодів його роботи на такому підприємстві.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неперерахування ПАТ "Борекс" за позивача страхових внесків, не є підставою для не включення відповідного періоду роботи до стажу, що дає право на трудову пенсію, оскільки відповідно до статті 62 Закону № 1058-ІV основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка працівника, та у той же час, відповідач не ставив під сумнів наявність у позивача відповідного стажу.

При цьому, наявність обов`язку третьої особи щодо сплати ЄСВ за позивача убачається із наявних у матеріалах справи індивідуальних відомостей про застраховану особу, згідно яких ПАТ "Борекс" є страхувальником щодо застрахованої особи - ОСОБА_1 .

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про незаконність дій Ірпінського об`єднаного управлінні Пенсійного фонду України Київської області щодо неврахування до страхового стажу позивача заявленого періоду, та наявність підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області врахувати такий стаж.

Частиною першою статті 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" передбачено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

У силу частини другої статті 2 цього закону, під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

За таких обставин, суд не знаходить жодних правових підстав для непоширення дії норм Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" на спірні правовідносини.

Суд звертає увагу відповідача, що відповідно до статті 3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Як встановлено частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, не надали до суду достатньо належних і достовірних доказів, а відтак, не довели правомірності своїх рішень.

У підсумку, з урахування вищезазначеного у сукупності, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідачів, а відтак позовні вимоги вважає такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати неправомірною відмову Ірпінського об`єднаного управління пенсійного Фонду України Київської області включити до перерахунку пенсії ОСОБА_1 страховий стаж за період з 09 квітня 2014 року по 05 грудня 2017 року.

Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України у Київській області () провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) із зарахуванням спірного періоду страхового стажу з 09 квітня 2014 року по 05 грудня 2017 року та виплатити пенсію з урахуванням втраченої частини доходів.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лисенко В.І.