Справа № 460/1637/19
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2019-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

05 вересня 2019 року м. Рівне №460/1637/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Рівненській області, третя особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Акціонерне товариство "Універсал Банк" про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач), звернулась до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області (далі - відповідач), про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 04.03.2019 року № , № , № та № НОМЕР_1 . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на її думку у 3 кварталі 2015 року нею не було отримано додаткового блага у вигляді залишкової суми боргу (кредиту), прощеної (анульованої) АТ «Універсал Банк» у зв`язку з чим, контролюючим органом було помилково донараховано суму податку на доходи фізичних осіб в розмірі 153490,24грн та військового збору в розмірі 11557,44грн за вказаний період, а також застосовано штрафні фінансові санкції. З наведених підстав, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

У встановлений судом строк відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Свої заперечення відповідач обґрунтовує тим, що згідно отриманої інформації від АТ «Універсал Банк» від 09.11.2018 року № 12957 ГО та відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб ДФС, встановлено неподання платником податків фізичною особою ОСОБА_1 до ДПІ у м. Рівному податкової декларації про майновий стан та доходи за 2015 рік про доходи, отримані у 3 кварталі 2015 року як додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту), прощеного (анульованого) АТ «Універсал Банк» в сумі 771105,18грн, в результаті чого позивачем порушено абз. д) п.п.164.2.17 п.164.2 ст. 164 Податкового кодексу України та пп. 1.2, 1.3, 1.6 п. 16-1 Податкового кодексу України, в результаті чого не сплачено до бюджету ПДФО в розмірі 153 490,24грн та військовий збір в розмірі 11 557,44грн. Вважає оскаржувані податкові повідомлення-рішення правомірними. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Ухвалою суду від 15.07.2019 року прийняти позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 02.08.2019 року задоволено клопотання ГУ ДФС у Рівненській області про залучення третьої особи. Залучено АТ "Універсал Банк" (04114, м. Київ, Оболонський р-н, вул. Автозаводська, 54/19) до участі в адміністративній справі № 460/1637/19 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Встановлено АТ «Універсал Банк» п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання до суду пояснень щодо позову або відзиву, копія яких одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана (вручена) іншим учасникам у справі.

16.08.2019 року від АТ «Універсал Банк» надійшли письмові пояснення щодо позову в яких Банк звертає увагу суду, що 01.07.2015 року ним було прощено позивачу основну суму боргу (тіло кредиту) в розмірі 34164,18 швейцарських франків. Актом про припинення зобов`язань за Додатковою угодою № BL 2133/BL2133-KL+ від 26.02.2008 року до Генерального договору про надання кредитних послуг ОСОБА_1 було проінформовано, що вказана сума є додатковим благом та підлягає оподаткуванню боржником самостійно податком на доходи фізичних осіб, відповідно до приписів Податкового кодексу України. З урахуванням вказаного, АТ «Універсал Банк» в повній мірі дотримано вимоги законодавства України щодо повідомлення боржника про прощення боргу укладено двосторонній договір за підписом позичальника, тому позовні вимоги є безпідставними.

30.08.2019 року позивачем подано клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, зокрема копію довідки АТ «Універсал Банк» від 22.08.2019 року № 37067.

Розглянувши позовну заяву, відзив відповідача та пояснення третьої особи, з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

У період з 20.12.2018 по 02.01.2019 року ГУ ДФС у Рівненській області проводилась документальна позапланова невиїзна перевірка платника податків фізичної особи ОСОБА_1 з питань подання до органів ДФС декларації про майновий стан та доходи за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 року, своєчасності та повноти сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб і військового збору.

За результатами проведеної перевірки було складено акт № 28/17-00-13-04/ від 10.01.2019 року.

Вказаним актом встановлено наступні порушення:

пп.16.1.3 п.16.1 ст. 16, пп.49.18.4 п.49.18 ст. 49, абз. в) п.176.1 ст. 176, п.179.1 ст. 179 Податкового кодексу України, у результаті неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік;

пп.16.1.2, пп.16.1.3 п.16.1, абз а п.176.1 ст. 176 Податкового кодексу України, у результаті чого встановлено відсутність ведення обліку доходів і витрат за 2015 рік;

абз д) пп.164.2.17 п.164.2 ст. 164, п.167.1 ст. 167, п.179.7 ст. 179 Податкового кодексу України, а саме: не оподаткування доходу в сумі 770496,18грн, отриманого у 3 кв. 2015 року як додаткове благо у вигляді залишкової суми боргу (кредиту), прощеної (анульованої) ПАТ «Універсал Банк», в результаті чого перевіркою донараховано податок на доходи фізичних осіб за 2015 рік в сумі 153490,24грн;

пп.1.2, пп.1.3, пп.1.6 п.161 підрозділу 10 Розділу ХХ Податкового кодексу України, а саме: не оподаткування доходу в сумі 770496,18грн, отриманого у 3 кв. 2015 року як додаткове благо у вигляді залишкової суми боргу (кредиту), прощеної (анульованої) ПАТ «Універсал Банк», в результаті чого перевіркою донараховано військовий збір за 2015 рік в сумі 11557,44грн;

п.44.1 ст. 44, п.44.3 ст. 44 Податкового кодексу України, незабезпечення платником податків зберігання первинних документів облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків і зборів.

На підставі акту перевірки 04.03.2019 року, відповідачем прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

№ про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем: Податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 153490,24грн основного платежу та 38372,56грн за штрафними (фінансовими) санкціями;

№ про застосування адміністративного штрафу в розмірі 510грн;

№ про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 170грн;

№ про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем: військовий збір в розмірі 11557,44грн основного платежу та 2889,36грн за штрафними (фінансовими) санкціями.

Позивач скористалась правом на адміністративне оскарження оспорюваних податкових повідомлень-рішень, проте рішенням про результати розгляду скарги податкові повідомлення-рішення залишено без змін.

Оскаржувані податкові повідомлення-рішення позивач вважає протиправними, у зв`язку з чим звернулася з даним адміністративним позовом до суду.

Вирішуючи вказаний спір по суті та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - Податковий кодекс України).

Правові основи оподаткування податком на доходи фізичних осіб встановлено розділом IV та підрозділом 1 розділу XX Податкового кодексу України.

Відповідно до пп. 162.1.1 п. 162.1 ст. 162 Податкового кодексу України, платниками податку на доходи фізичних осіб є фізичні особи - резиденти, які отримують доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Згідно зі статтею 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний, у тому числі, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 179.1 ст. 179 Податкового кодексу України, платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

За змістом пп. 14.1.47 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Пунктом 164.1 ст.164 Податкового кодексу України встановлено, що базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Згідно із пп. 164.1.3. п. 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України, загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність згідно із статтею 178 цього Кодексу.

У відповідності до абз. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

За правилами пп.165.1.55 п.165.1 ст. 165 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи:

основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності у сумі, що не перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року;

сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

Пунктом 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України встановлено, що ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.6 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами, якщо база оподаткування для місячного оподатковуваного доходу не перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року (далі у цьому пункті - мінімальна заробітна плата).

Якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, до суми такого перевищення застосовується ставка 20 відсотків.

Відповідно до правових норм, що регулюють спірні правовідносини, питання припинення зобов`язань, що виникають із кредитних договорів, у тому числі прощення боргу, регулюються сторонами зобов`язання в межах договірних правовідносин.

З матеріалів справи вбачається, що 25 лютого 2008 року між ВАТ «Універсал Банк» та Позивачем був укладений генеральний договір про надання кредитних послуг № BL2133 за умовами якого Банк зобов`язується надавати Позичальнику кредитні послуги у валютах, вказаних у цьому договору, в рамках ліміту, встановленого в базовій валюті, що дорівнює 180000 (сто вісімдесят тисяч) доларів США, у порядку та на умовах, зазначеному у цьому Договорі.

Ліміт Договору розраховується в базовій валюті незалежно від валюти кредитних послуг, що надаватимуться. Валютою кредитної послуги можуть бути: долар США та/або гривня України та/або швейцарські франки (пп. 1.1.2).

Позичальник повинен виконати свої зобов`язання по поверненню в повному обсязі використаної суми ліміту за цим Договором не пізніше 01 лютого 2028 року, і виконати всі свої зобов`язання, передбачені Індивідуальними угодами в терміни, встановлені Індивідуальними угодами, але в будь-якому випадку терміни виконання зобов`язань Позичальника за Індивідуальними угодами не повинні перевищувати термін, передбачений цим пунктом Договору, якщо тільки не застосовується інший коротший термін виконання зобов`язань, встановлений цим Договором та/або згідно умов відповідної угоди Сторін (п.п.1.2.1 Договору).

Додатковою угодою від 26.02.2008 року №BL2133/BL2133-KL+ до генерального договору сторони встановили ліміт Позичальнику за кредитною лінією у розмірі 197 500,00 швейцарських франків з базовою процентною ставкою 9,50 річних, що згідно офіційного курсу НБУ станом на видачі валюти становило 1 305 870 грн.

Сторони встановили, що погашення грошових зобов`язань Позичальника за цією Індивідуальною угодою повинно здійснюватись наступним чином: другого робочого дня кожного поточного місяця (починаючи з місяця, що слідує за місяцем встановлення ліміту кредитної лінії) мають бути сплачені проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов Генерального договору та цієї Індивідуальної угоди; не пізніше 01 лютого 2028 року Позичальник зобов`язується погасити всю суму кредиту, наданого в межах вищевказаного ліміту кредитної лінії, згідно умов Генерального договору та цієї Індивідуальної угоди.

25.02.2008 року позивачем було подано заяву на видачу траншу.

Станом на 01.07.2015 року заборгованість Позивача перед Банком становила:

17,97 франків прострочена заборгованість по кредиту;

89 876,24 загальна строкова основна сума кредиту;

3582,03 сума прострочених відсотків;

687,94 загальна сума строкових відсотків.

01.07.2015 року між Позивачем та ПАТ «Універсал Банк» підписано угоду про припинення зобов`язань за додатковою угодою від 26.02.2008 року №BL2133/BL2133-KL+ до генерального договору шляхом сплати Позичальником за основним договором 60 000,00 швейцарських франків та прощенням Банком зобов`язання Позичальника в розмірі 34 164,18 швейцарських франків.

Згідно платіжного доручення № 1 від 01.07.2015 року, позичальником сплачено Банку 60000 швейцарських франків, що по курсу НБУ станом на 01.07.2015 року становило 1354200грн.

Відповідно до квитанції № 019В03 від 30.06.2015 року, позивачем було поповнено рахунок для погашення заборгованості в розмірі 64950 доларів США, що еквівалентно в гривнях 1364947,50грн.

Таким чином, 01.07.2015 року Позичальником було сплачено одноразово суму кредиту, яка в гривневому еквіваленті становила більшу суму, ніж сума кредиту, отримана платником 26.02.2008 року.

Додатковою угодою від 01.07.2015 року до генерального договору про надання кредитних послуг № BL2133, сторони дійшли згоди розірвати вищевказаний Договір з 01.07.2015 року. З дати розірвання договору припиняються всі права та зобов`язання Сторін, що виникли з вказаного договору.

Довідкою ПАТ «Універсал Банк» від 01.07.2015 року підтверджується, що ОСОБА_1 станом на 01.07.2015 року зобов`язання по генеральному договору № BL2133 від 25.02.2008 року та додатковій угоді від 26.02.2008 року № BL2133/BL2133-KL+ виконано в повному обсязі.

Судом також встановлено, що згідно довідки АТ «Універсал Банк» від 22.08.2019 року № 37067, Банк повідомляє, що за період з 26.02.2008 року по 01.07.2015 року ОСОБА_1 сплачено по тілу кредиту 163335,82 швейцарських франків та 112200,86 швейцарських франків нарахованих відсотків.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що Законом України від 09.04.2015 № 321-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов`язань» (далі - Закон №321-VІІІ), який набрав чинності з 07.05.2015, було внесено зміни до Податкового кодексу України.

Так, згідно зі ст. 3 розділу І Закону № 321-VІІІ підрозділ 1 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України вирішено доповнити пунктом 8 наступного змісту:

"8. Не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року.

Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року".

Таким чином, оскільки кредит, який отримала Позивач в іноземній валюті у 2008 році у розмірі 197 500 швейцарських франків станом на 1 січня 2014 року не погашений, визначення суми додаткового блага повинно здійснюватись з урахуванням пункту 8 підрозділу 1 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України (аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду К/9901/8347/19 від 21.05.2019 року та .

Гранична сума визначається шляхом встановлення різниці між сумою боргу за офіційним курсом НБУ на дату зміни валюти зобов`язання за кредитом з іноземної валюти у гривню (дату прощення боргу) та сумою боргу за офіційним курсом НБУ станом на 01.01.2014 (постанова Верховного суду від 11.12.2018 року №К/9901/38071/18).

Суд не погоджується з твердженням податкового органу, що приписи пункту 8 підрозділу 1 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України не можуть застосовуватись, оскільки зміни валюти не відбулось.

Додатковою угодою про припинення зобов`язань від 01 липня 2015 року прощено борг у розмірі 34164,18 швейцарських франків, в гривнях сума прощення боргу у додатковій угоді не визначена. Визначаючи суму отриманого доходу у гривнях, податковий орган проводить саме зміну валюти зобов`язання, та повинен враховувати приписи пункту 8 підрозділу 1 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України.

Судом встановлено, що згідно даних Міністерства фінансів України, розміщених на офіційному інтернет-ресурсі за посиланням https://minfin.com.ua/currency/nbu/chf/2014-01-01/, офіційний курс іноземної валюти (CHF) до гривні станом на 01.01.2014 року становив 9,0252 грн. за 1 CHF.

Офіційний курс іноземної валюти (CHF) до гривні станом на 01.07.2015 року (дату зміни валюти) (https://minfin.com.ua/currency/nbu/chf/2015-07-01/) становив 22,5705 грн. за 1 CHF.

Таким чином, сума боргу станом на 01.07.2015 року становить 771102,63грн. (34,164,18 (CHF) швейцарських франків х 22,5705 (офіційний курс станом на дату зміни валюти).

Сума боргу станом на 01.01.2014 року становить 308338,56 грн. (34,164,18 (CHF) швейцарських франків х 9,0252 (офіційний курс станом на 01.01.2014 року).

Згідно пп.165.1.55 п.165.1 ст. 165 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи:

основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності у сумі, що не перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року;

Отже, різниця, яка не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу, прощена (анульована) кредитором згідно пункту 8 Підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, становить 771102,63грн 308 338,56грн 1218*50 % = 462155,07грн.

01.07.2015 року АТ «Універсал Банк» здійснило прощення боргу в сумі 34164,18 швейцарських франків, що становило 771102,63 грн.

Таким чином, сума, яку позивач повинна була включити до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу у ІІІ кварталі 2015 року становить 771102,63грн 462155,07грн = 308947,56грн.

З наведеного розмір податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб є наступним.

Сума податку, що оподатковується за ставкою 15 % = 1827грн (15%*12180грн (1218*10)).

Сума податку, що оподатковується за ставкою 20 % = 59353,51грн (20%*296767,56грн).

Таким чином, суд приходить до висновку, що спірне податкове повідомлення-рішення № від 04.03.2019 року, яким на підставі п.54.3.1 п.54.3 ст.54, п.120.1 ст. 120, п.123.1 ст.123 Податкового кодексу України позивачу визначено суму грошового зобов`язання по податку з доходів фізичних осіб в частині збільшення основного платежу в розмірі 92309,73грн та 23077,43грн штрафних (фінансових) санкцій, є протиправним та підлягає до скасування в цій частині.

Пунктом 16-1 підрозділу 10 Розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України визначено, що тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Підпунктом 1.3 п. 161 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України визначено, що ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Враховуючи те, що позивач зобов`язана була включити до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу у 3 кварталі 2015 року дохід у розмірі 308947,56грн, то податкове повідомлення-рішення № про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем: військовий збір в частині збільшення основного платежу розмірі 6923,23грн основного платежу та 1730,81грн за штрафними (фінансовими) санкціями є протиправним та підлягає до скасування в цій частині.

Судом встановлено, що позивачу нараховано адміністративний штраф в розмірі 510грн згідно податкового повідомлення-рішення від 04.03.2019 року № за порушення п. 44.1 ст. 44, п. 44.3 ст. 44 Податкового кодексу України, а саме не забезпечення платником податків зберігання первинних документів облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків і зборів.

Суд вважає зазначене податкове повідомлення-рішення протиправним, оскільки норми Податкового кодексу України не покладають на фізичних осіб обов`язок з ведення бухгалтерського та податкового обліку своїх доходів, а також книги обліку доходів і витрат.

Окрім того, враховуючи безпідставність висновків контролюючого органу про отримання позивачем доходу у вигляді додаткового блага у 3 кварталі 2015 року в сумі 462155,07грн, то податкове повідомлення-рішення від 04.03.2019 року № є протиправним та підлягає до скасування в повному обсязі.

Щодо винесення податкового повідомлення-рішення від 04.03.2019 року за № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 170грн, то суд вважає його правомірним, оскільки як встановлено судом, сума, яку позивач повинна була включити до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу у 3 кварталі 2015 року становить 308947,56грн, а отже позивач, у відповідності до п. 179.1 ст. 179 Податкового кодексу України зобов`язана була подати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 21.1.1 пункту 21.1 статті 21 ПК України, посадові особи контролюючих органів зобов`язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Враховуючи положення частини 3 статті 139 КАС України, суд стягує на користь позивача понесені ним судові витрати, які підлягають відшкодуванню, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем за подання даної позовної заяви сплачений судовий збір у сумі 2069,91грн (дві тисячі шістдесят дев`ять гривень, 91коп), що підтверджується квитанцією № 0.0..1 від 08.07.2019, оригінал якої наявний у матеріалах справи.

Відтак, судові витрати позивача в частині сплаченого судового збору в розмірі 1245,50грн (одна тисяча двісті сорок п`ять гривень 50коп) підлягають відшкодуванню.

Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 04.03.2019 року в частині визначення суми грошового зобов`язання по податку з доходів фізичних осіб в розмірі 92309,73грн основного платежу та 23077,43грн штрафних (фінансових) санкцій.

В задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 04.03.2019 року в частині визначення суми грошового зобов`язання по податку з доходів фізичних осіб в розмірі 61180,51грн основного платежу та 15295,13грн штрафних (фінансових) санкцій відмовити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 04.03.2019 року про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем військовий збір в частині збільшення основного платежу у розмірі 6923,23грн та 1730,81грн штрафних (фінансових) санкцій.

В задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 04.03.2019 року в розмірі 4634,21грн основного платежу та 1158,55грн штрафних (фінансових) санкцій відмовити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 04.03.2019 року в повному обсязі.

В задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 04.03.2019 року відмовити повністю.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДФС у Рівненській області судовий збір у сумі 1245,51грн (одна тисяча двісті сорок п`ять гривень, 51коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

1) позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

2) відповідач - Головне управління ДФС у Рівненській області (33023, м. Рівне, вул. Відінська, 12, );

3) третя особа - Акціонерне товариство "Універсал Банк" (04114, м. Київ, Оболонський р-н, вул. Автозаводська, 54/19, ).

Суддя Комшелюк Т.О.