Справа № 222/750/19
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2019 року справа №222/750/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Міронової Г.М., Арабей Т.Г., Ястребової Л.В., секретаря судового засідання Тішевського В.В., представника позивача адвоката Трофімчука В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області на рішення Володарського районного суду Донецької області від 15 липня 2019 р. у справі № 222/750/19 (головуючий І інстанції суддя Подліпенець Є.О.) за позовом ОСОБА_1 до провідного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель у Волноваському, Мангушському, Нікольському районах та м. Маріуполі Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області Ільїної Ольги Анатоліївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) 11 травня 2019 року, з урахуванням уточнень, звернувся до суду з позовною заявою до провідного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель у Волноваському, Мангушському, Нікольському районах та м. Маріуполі Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області Ільїної Ольги Анатоліївни (далі - відповідач) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення від 21.03.2019 року № 63-ДК/0013По/08/01/-19 за ст. 53-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 170 грн. та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення (а.с. 4-10).

Рішенням Володарського районного суду Донецької області від 15 липня 2019 р. у справі № 222/750/19 адміністративний позов задоволено повністю.

Скасовано постанову № 63-ДК/0013По/08/01/-19 від 21.03.2019 року, винесену провідним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Волноваському, Мангушському, Нікольському районах та м. Маріуполі Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області Ільїною Ольгою Анатоліївною про накладення адміністративного стягнення на позивача за ст. 53-1 КУпАП у виді штрафу в сумі 170 грн.

Справу про адміністративне правопорушення відносно позивача закрито (а.с. 36-38).

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та винести нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обгрунтування доводів вказує на те, що на виконання наказу Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області було проведено перевірку земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної форми власності з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 53, 1195 га, про що складені акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства та акт обстеження, розраховано розмір шкоди заподіяної державі внаслідок самовільного заняття земель ділянки.

Прибувши на місце розташування земельної ділянки було виявлено, що територія земельної ділянки використовується для вирощування сільськогосподарських культур, при тому, що це категорія угідь пасовища. Однак, на момент перевірки позивач не звертався до відповідача з клопотаннями про надання дозволу на розробку проекту щодо відведення зазначеної земельної ділянки у користування.

Ст. 53-1 КУпАП передбачено, що самовільне зайняття земельної ділянки тягне за собою накладення штрафу на громадян. Таким чином, постанова, винесена посадовою особою відповідача, здійснена з дотриманням вимог діючого законодавства.

Позивач і представник відповідача у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Представник позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги встановив наступне.

21.03.2019 року за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення № 630014П/07/01/-19 від 12.03.2019 року, провідним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Волноваському, Мангушському, Нікольському районах та м. Маріуполі Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області Ільїною Ольгою Анатоліївною винесено постанову № 63-ДК/0013По/08/01-19 від 21.03.2019 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ст. 53-1 КУпАП у виді штрафу в сумі 170 грн.

За змістом постанови позивач порушив положення ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України, а саме: самовільно зайняв земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної форми власності, кадастровий номер НОМЕР_1 , площею 53, 1195 га, розташовану за межами населених пунктів на території Нікольської селищної ради Нікольського району Донецької області, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 53-1 КУпАП (а.с. 13).

Спірним у даній справі є правомірність прийняття провідним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Волноваському, Мангушському, Нікольському районах та м. Маріуполі Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області Ільїною Ольгою Анатоліївною постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення від 21.03.2019 року № 63-ДК/0013По/08/01/-19 за ст. 53-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 170 грн.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Згідно ст. 188 Земельного кодексу України державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом.

Відповідно до ст. 2 Закону України № 963-IV «Про державний контроль за використанням та охороною земель» одним з основних завдань державного контролю за використанням та охороною земель є забезпечення додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами земельного законодавства України.

Положеннями ст. 9 зазначеного Закону визначено, що державний контроль за використанням та охороною земель, дотримання вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюється, зокрема, шляхом проведення перевірок.

За унормуванням статті 10 Закону України № 963-IV до повноважень державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням вимог законодавства України про охорону земель належить право в тому числі: безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель; давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків; складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності; передавати до органів прокуратури, органів досудового розслідування акти перевірок та інші матеріали про діяння, в яких вбачаються ознаки кримінального правопорушення.

Отже, провідний спеціаліст відділу контролю за використанням та охороною земель у Волноваському, Мангушському, Нікольському районах та м. Маріуполі Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області Ільїна Ольга Анатоліївна є уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляду справи про адміністративні правопорушення особою.

Приписами ст. 7 ч.1 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За вимогами статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (ст. 126 Земельного кодексу України).

Згідно п. «б» частини 1 ст. 211 Земельного кодексу України за самовільне зайняття земельних ділянок громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства.

Статтею 53-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення встановлена відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки у вигляді накладення штрафу на громадян від десяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двадцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами ст. 1 Закону України № 963-IV самовільне зайняття земельної ділянки це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Статтею 254 КУпАП України передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

З матеріалів справи не вбачається, що позивач вчиняв будь-які дії, що свідчать про фактичне використання земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 , площею 53, 1195 га, розташованої за межами населених пунктів на території Нікольської селищної ради Нікольського району Донецької області за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування.

Апелянт вказує на те, що, прибувши на місце розташування земельної ділянки, виявив, що територія земельної ділянки використовується для вирощування сільськогосподарських культур при тому, що категорія угідь пасовища.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що акт обстеження земельної ділянки був складений 5 березня 2019 року. Яким чином було з`ясовано стан земельної ділянки з урахуванням пори року і природних умов - незрозуміло, а тим більше саме для чого вона використовується. Копія самого акту у матеріалах справи відсутня і на вимогу суду надана не була ( надана копія стосовно іншої земельної ділянки) (а.с. 68-70).

До того ж, з повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення вбачається, що позивач був запрошений на 10 год. 19 березня 2019 року, а постанова прийнята 21 березня 2019 року і на цю дату відсутні повідомлення про запрошення позивача на розгляд справи (а.с. 71).

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення охоплює вину, мотив і мету поведінки правопорушника. Адміністративне правопорушення може бути вчинене як умисно, так і з необережності.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, якщо особа, котра його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, якщо особа, котра його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачити.

Отже, тільки за наявності складу адміністративного правопорушення особа, яка його вчинила, може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 284 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 цього кодексу; 3) про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених ст. 247 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що, приймаючи спірну постанову, відповідач діяв неправомірно.

За таких обставин постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення від 21.03.2019 року № 63-ДК/0013По/08/01/-19 за ст. 53-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 170 грн., винесена провідним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Волноваському, Мангушському, Нікольському районах та м. Маріуполі Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області правильно скасована судом першої інстанції, а справа про адміністративне правопорушення закрита.

Частиною 3 ст. 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

На підставі наведеного, керуючись статями 205, 271, 272, 286, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області на рішення Володарського районного суду Донецької області від 15 липня 2019 р. - залишити без задоволення.

Рішення Володарського районного суду Донецької області від 15 липня 2019 р. у справі № 222/750/19 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді Т.Г. Арабей

Л.В. Ястребова