Справа № 757/43002/18-а
Суддя: Батрин О. В.
Дата ухвалення: 2019-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2019 року Печерський районний суд міста Києва

суддя Батрин О.В.

секретар судового засідання Габрись О.М.,

справа № 757/43002/18-а

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач 1: рядовий поліції, поліцейський управління патрульної поліції у .м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Іванів Н.І.

відповідач 2: Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до рядового поліції, поліцейського управління патрульної поліції у .м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Іваніва Н.І., Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

представник позивача ОСОБА_2 ,

представник відповідачів Рашевський В . В . ,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до рядового поліції, поліцейського управління патрульної поліції у .м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Іваніва Н.І., Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України та просив скасувати постанову серії НК № 738817 від 22.08.2018р. про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, якою його визнано винним за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що оскаржувана постанова є незаконною, оскільки винесена з порушенням норм чинного законодавства. Зокрема, посилається на відсутність доказів у підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення за ч. 2 ст. 122 КпАП України. Позивач зазначає, що він не порушував вимоги п. 2.9 (д) Правил дорожнього руху, на що посилається у своїй постанові відповідач, зокрема, під час руху транспортного засобу він не користувався засобами зв`язку, тримаючи їх у руці. Проте, не зважаючи на його пояснення та заперечення відповідач виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності. При цьому відповідачем не було вжито заходів для підтвердження вини позивача у вчиненому адміністративному правопорушенні. Також вважає винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення уповноваженими на те особами без складання протоколу про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення неправомірними.

03.09.2018 р. провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 20).

24.09.2018 р. представником позивача через канцелярію суду подано заяву про зміну (доповнення) предмету адміністративного позову, відповідно до якої просив позов задовольнити, визнати протиправною та скасувати постанову серії НК № 738817 від 22.08.2018р. про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України 425 грн. суми сплаченого штрафу за постановою серії НК № 738817 від 22.08.2018р. про накладення адміністративного стягнення

08.10.2018 р. представник відповідачів Рашевський В.В. подав відзив на позов, згідно з яким просив відмовити у задоволенні позову. Заперечуючи щодо задоволення позову, відповідач посилається на те, що позовні вимоги є безпідставними та необгрунтованими, оскільки обставини, на які посилається у своєму позові позивач є надуманими, такими, що не відповідають дійсності, не підтверджені належними доказами та вина позивача підтверджується відеозаписом, здійсненого за допомогою спеціального пристрою з функцією фото-, кінозйомки, що розташовується на елементах однострою поліцейського. Крім того, зазначив, що поліцейський, який уповноважений виносити постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, має право здійснювати розгляд адміністративної справи на місці, де було вчинено таке адміністративне правопорушення, та на місці, де він несе службу саме в той час. При цьому, протокол про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не складається.

Представник позивача ОСОБА_2 . 19.10.2018р. через канцелярію суду подав відповідь на відзив на позов представника відповідачів, згідно з якими зазначив про відсутність належних та достатніх доказів на підтвердження тверджень представника відповідачів, викладених у письмових поясненнях. Зокрема, представником відповідача не спростовано надані позивачем докази на підтвердження відсутності в його діях події вчинення адміністративного правопорушення. Крім того, просив вважати зазначення у позовній заяві відповідачем 1 ОСОБА_3 технічною помилкою, оскільки оскаржувану постанову було заповнено нерозбірливо, та вважати правильним Іваніва Н.І. та подальший розгляд справи проводити без заміни неналежного відповідача.

07.12.2018 р. представник позивача ОСОБА_2 подав заяву про розподіл судових витрат, відповідно до якої просив стягнути з відповідачів судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн., що документально підтверджені.

19.12.2018 р. представник відповідачів Рашевський В.В. подав додаткові пояснення щодо заяви позивача про розподіл судових витрат, відповідно до яких зазначив, що зазначені позивачем судові витрати на професійну правову допомогу не відповідають положенням ч. 5 ст. 132 КАС України, зокрема, не є співмірними зі складністю справи та ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з такого.

Судом встановлено, що постановою серії НК № 738817 від 22.08.2018р. інспектора 3-ої роти 1-го батальйону полку 1 з обслуговування правового берега Управління патрульної поліції в м. Києві рядового поліції Іваніва Н.І. притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накладено на нього адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с. 8).

Диспозиція частини 2 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно із зазначеною постановою 22.08.2018р. о 12-10 год., позивач ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом LEXUS, д.н.з НОМЕР_1 по вул. Еспланадна в м. Києві, під час руху користувався засобами зв`язку, а саме розмовляв по мобільному телефоні, чим порушив п. 2.9 (д) Правил дорожнього руху.

Відповідно до підпункту «д» пункту 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв`язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Разом з тим, належних та достатніх доказів на спростування доводів позивача відповідач суду не надав, правомірність свого рішення суду не довів.

Оглянутий судом матеріал відеозапису на оптичному диску DVD-R, наданий представником відповідача, не підтверджує факту вчинення позивачем вказаного правопорушення, оскільки відеозапис з нагрудної камери поліцейського містить лише фіксацію процесу складання постанови про адміністративне правопорушення, однак не містить доказів користування позивачем засобами зв`язку, а саме, що останній розмовляв по мобільному телефоні під час керування автомобілем та, відповідно, не підтверджує вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Крім того, з наданого відеозапису вбачається, що при розмові співробітників патрульної поліції з позивачем, під час складання оскаржуваної постанови, він не визнавав правопорушення, наполягав на пред`явленні інспектором доказів на підтвердження його вчинення.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України ) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Виходячи зі встановлених обставин згідно з поясненнями позивача, які не були в порушення вимог ст. 77 КАС України спростовані відповідачами, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам п. 3 ч. 2 ст. 2 КАС України.

Таким чином, суд перевіряючи відповідність оскаржуваних дій відповідача щодо прийнятого рішення вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, виходячи зі встановлених судом обставин та положень чинного законодавства, яким регламентовано спірні правовідносини, дійшов висновку про відсутність правових підстав для прийняття оскаржуваної постанови серії НК № 738817 від 22.08.2018р., зокрема, оскаржувані дії та постанова в порушення вимог п.п. 1, 3 цієї статті є необґрунтованими, прийняті без урахування всіх обставин, що мають значення для справи, а тому такі дії та рішення є протиправними, внаслідок чого, постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з положень вказаної норми, суд вважає за доцільне провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Згідно зі ст. 296 КУпАП скасування постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення тягне за собою повернення стягнених грошових сум, оплатно вилучених і конфіскованих предметів, а також скасування інших обмежень, зв`язаних з цією постановою.

Оскільки спірна постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в неавтоматичному режимі серії НК № 738817 від 22.08.2018р. відносно ОСОБА_1 , якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності, підлягає скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення, то сплачена позивачем сума штрафу у розмірі 425 грн., згідно з квитанції № 0.0..1 від 22.08.2018р. підлягає поверненню Державною казначейською службою України у м. Києві.

Стягнута сума штрафу підлягає поверненню Державною казначейською службою України у м. Києві, а не відповідачем 2, оскільки відповідно до вимог ст. 1175 ЦК України, такі витрати відшкодовується державою незалежно від вини посадової (службової) особи органу державної влади.

Щодо посилання позивача на те, що під час вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 122 КУпАП положення ст. 258 КУпАП не застосовуються, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частиною 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частиною 4 ст. 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 285 КУпАП у випадках, передбачених ст. 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

Таким чином, працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР (ст. 122 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення.

При цьому, положення КУпАП, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення та на які посилається позивач (зокрема статті 268), на спірні правовідносини не розповсюджуються, оскільки у даному випадку КУпАП передбачає спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення.

У подібних правовідносинах таку ж позицію висловив Верховний Суд у постанові від 10 квітня 2019 року по справі № 607/5933/16-а.

Щодо вимог стосовно розподілу судових витрат, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 грн., суд вважає за необхідне зазначити таке.

За змістом ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Статтею 139 КАС України установлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат позивачем надано договір про надання правової допомоги № 280818-СБ від 28.08.2018р., додаткову угоду № 1 від 29.08.2018 р., свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС № 6092/10, акт приймання-передачі послуг за додатковою угодою № 1 від 29.08.2018р. до договору про надання правової допомоги № 280818-СБ від 28.08.2018р., розрахунок вартості послуг, меморіальний ордер № @2PL962430 від 08.10.2018р., меморіальний ордер № @2PL430037 від 19.09.2018р., згідно з якими позивачем сплачено 15 000 грн. за правову допомогу, рахунки від 08.10.2018р. та від 14.09.2018р.

Відповідно до акту приймання-передачі послуг за додатковою угодою № 1 від 29.08.2018р. до договору про надання правової допомоги № 280818-СБ від 28.08.2018р. та розрахунку вартості послуг, адвокатом було потрачено таку кількість годин:

- на аналіз нормативно-правової бази в частині правового регулювання відносин у сфері адміністративних правопорушень та судової практики, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху - 2 години;

- вивчення та аналіз доказової бази - 1,5 години;

- складання проекту адміністративного позову про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - 3,5 години;

- затвердження тексту адміністративного позову, формування додатків, подання адміністративного позову до Печерського районного суду м. Києва - 1 година;

- складання проекту заяви про зміну (доповнення) предмету адміністративного позову, затвердження проекту, подання проекту заяви до Печерського районного суду м. Києва - 1 година;

- вивчення доводів відзиву на позовну заяву, складання проекту відповіді на відзив, затвердження проекту, сформування додатків, направлення копії відповідачу, подання адміністративного позову до Печерського районного суду м. Києва - 2,5 години.

Всього витрачено часу - 11 годин 30 хвилин.

Разом з тим, ч. 5 ст. 134 КАС України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд звертає увагу, що справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності не є складними.

Відповідно до ст. 286 КАС України такі справи вирішуються судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі, а згідно ст. 269 КАС України заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Таким чином, суд погоджується з твердженням представника відповідачів, що сплачена позивачем сума на професійну правничу допомогу є не співмірною із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), оскільки ця сума навіть не включає участь останнього у судовому засіданні.

За таких обставин, суд, враховуючи, що предметом оскарження у справі є постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі НК № 738817 від 22.08.2018р., якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., тобто ціна позову становить саме 425 грн. та вказане рішення не мало жодного впливу на репутацію позивача та публічного інтересу до справи, суд вважає неспівмірним розмір витрат на оплату послуг адвоката на суму 15 000 грн. і про необхідність їх зменшення до 2 000 грн., що буде справедливим і співмірним.

За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 122, 247, 251, 258, 283, 296 КУпАП, ст. 2, 5-10, п. 2 ч. 1 ст. 20, ст. 73-77, 241-246, 257- 262, 293, 295 КАС України, суд,

ВИРШІИВ:

Позов ОСОБА_1 до рядового поліції, поліцейського управління патрульної поліції у .м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Іваніва Н.І., Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії НК № 738817 від 22.08.2018р. рядового поліції, поліцейського управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Іваніва Н.І. про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. на ОСОБА_1 .

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Повернути з Державного бюджету України в особі Державної казначейської служби України в м. Києві на користь ОСОБА_1 суму сплаченого штрафу в розмірі 425 грн., згідно з квитанцією № 0.0..1 від 22.08.2018р.

Стягнути з бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 грн.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Шостого апеляційного адміністративного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності КАС України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 .

Відповідач 1: рядовий поліції, поліцейський управління патрульної поліції у .м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Іванів Н.І. : 03680, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 9.

Відповідач 2: Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України: 03680, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 9.

Суддя О.В.Батрин