Справа № 360/1722/19
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2019 року справа №360/1722/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Міронової Г.М., Арабей Т.Г., Геращенка І.В., секретаря судового засідання - Тішевського В.В., за участю позивача особисто, представника позивача Доброреза В ОСОБА_1 , представника відповідача та третьої особи Бондарєвої В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Лисичанської міської ради Луганської області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20 червня 2019 р. (текст повного судового рішення складено 25 червня 2019 року у м. Сєвєродонецьк) у справі № 360/1722/19 (головуючий І інстанції суддя Н.М. Басова) за позовом ОСОБА_2 до Лисичанського міського голови Шиліна Сергія Івановича, третя особа - Лисичанська міська рада Луганської області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Лисичанського міського голови Шиліна Сергія Івановича, третя особа - Лисичанська міська рада Луганської області, в якому просив визнати протиправними дії відповідача відносно нього щодо необґрунтованого зменшення надбавки за високі досягнення у праці, за виконання особливо важливої роботи, за розробку проектів нормативно-правових актів, за проведення експертизи проектів таких актів у березні 2019 року зі 100% до 10% посадового окладу; зобов`язати відповідача збільшити розмір встановленої надбавки за високі досягнення у праці, за виконання особливо важливої роботи, за розробку проектів нормативно-правових актів, за проведення експертизи проектів таких актів відносно нього, першого заступника міського голови з 10% до 100% до посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг та вислугу років за березень 2019 року та виплатити перераховану суму; вирішити питання судових витрат (а.с. 4-6).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 20 червня 2019 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано розпорядження Лисичанського міського голови Шиліна ОСОБА_3 Івановича від 26 березня 2019 року № 162 «Про встановлення надбавки на березень 2019 року» в частині встановлення на березень 2019 року першому заступнику міського голови ОСОБА_2 надбавки за високі досягнення у праці, за виконання особливо важливої роботи, за розробку проектів нормативно-правових актів, за проведення експертизи проектів таких актів у розмірі 10 % до посадового окладу.

Зобов`язано Лисичанського міського голову ОСОБА_4 Івановича вирішити питання щодо встановлення на березень 2019 року першому заступнику міського голови ОСОБА_2 обґрунтованого розміру надбавки за високі досягнення у праці, за виконання особливо важливої роботи, за розробку проектів нормативно-правових актів, за проведення експертизи таких актів у межах затвердженого фонду оплати праці відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» з урахуванням висновків суду.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Вирішено питання судових витрат (а.с. 130-134).

Відповідач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині часткового задоволення позовних вимог позивача та ухвалити нове рішення у цій частині, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги грунтуются на тому, що позивачем сплачено за подання позовної заяви 768, 40 грн. судового збору, тобто за одну позовну вимогу немайнового характеру. Разом з тим, у позовній заяві позивачем заявлено дві позовні вимоги немайнового характеру. Таким чином, позовна заява подана без додержання вимог ст. 161 КАС України, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та залишення без розгляду позовної заяви відповідно до ст. 319 та п. 7 ч. 1 ст. 240 КАС України.

Також, апелянт зазначає, що відповідач при прийнятті оскаржуваного розпорядження діяв правомірно, керуючись п. 99 Типової інструкції з діловодства в міністерствах, інших центральних та місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.2018 року № 55. Розпорядження прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано та обґрунтовано, безсторонньо, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, пропорційно, своєчасно.

Відповідач звертає увагу на те, що згідно довідки від 10.05.2019 року № 2111/01-16, позивачем проекти нормативно-правових актів на розгляд сесії ради не подавались, експертиза проектів таких актів не проводилась ним; довідкою від 10.05.2019 року № 2106/01-16 підтверджено, що у березні 2019 року позивачем проекти нормативно-правових актів на розгляд виконавчого комітету ради не подавались, експертиза проектів таких актів ним не проводилась.

Зауважує, що ані Постанова № 268, ані Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» не містять імперативних вимог щодо обов`язку міського голови обґрунтовувати своє рішення про встановлення конкретного розміру надбавки для посадових осіб і працівників органу місцевого самоврядування відповідно до пп. «в» пп. 1 п. 2 Постанови № 268.

Скасовуючи оскаржуване розпорядження, суд першої інстанції незаконно втрутився у майнові права позивача і фактично позбавив його надбавки у розмірі 10% посадового окладу.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині часткового задоволення позовних вимог та ухвалити нове рішення в цій частині, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи доводи апеляційної скарги підтримав. Представник відповідача проти доводів апеляційної скарги не заперечував. Позивач та представник позивача заперечували проти доводів апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, надані відзиви, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, встановила наступне.

Судом першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) працює в Лисичанській міській раді першим заступником Лисичанського міського голови, про що свідчить рішення Лисичанської міської ради від 17 листопада 2015 року № 1/4 «Про затвердження на посаду першого заступника міського голови» (а.с.13).

У відповідності до розпорядження Лисичанського міського голови від 14.01.2019 року № 13 позивачу за січень та лютий 2019 року встановлено надбавку за високі досягнення у праці, за виконання особливо важливої роботи, за розробку проектів нормативно-правових актів, за проведення експертизи проектів таких актів у розмірі 100 % (а.с. 9-12).

Згідно розпорядження Лисичанського міського голови від 26.03.2019 № 162 позивачу за березень 2019 року встановлено надбавку за високі досягнення у праці, за виконання особливо важливої роботи, за розробку проектів нормативно-правових актів, за проведення експертизи проектів таких актів у розмірі 10 % (а.с.7-8).

Позивач звернувся до Лисичанського міського голови із службовою запискою від 27 березня 2019 року, яку зареєстровано за № 1933/01-31, про надання письмової інформації щодо причин зниження рівня надбавки (а.с.15).

Відповіді на службову записку відповідачем не надано.

Спірним у даній справі є правомірність дій відповідача щодо зменшення надбавки за високі досягнення у праці, за виконання особливо важливої роботи, за розробку проектів нормативно-правових актів, за проведення експертизи проектів таких актів у березні 2019 року зі 100% до 10% посадового окладу позивачу.

Суд апеляційної інстанції вважає висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позову правомірним, з огляду на наступне.

Частиною четвертою статті 43 Конституції України визначено: кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Згідно із статтею 1 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» (далі Закон № 108/95-ВР) заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Статтею 2 Закону № 108/95-ВР передбачено, що структура заробітної плати включає:

- основну заробітну плату - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців;

- додаткову заробітну плату - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій;

- інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Пунктом 13 частини четвертої статті 42 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що міський голова є розпорядником бюджетних коштів, використовує їх лише за призначенням, визначеним радою.

Відповідно до частини третьої статті 21 Закону України від 07 червня 2001 року № 2493-ІІІ «Про службу в органах місцевого самоврядування» умови оплати праці посадових осіб місцевого самоврядування визначаються Кабінетом Міністрів України.

Абзацом 2 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» (далі Постанова № 268) передбачено, що умови оплати праці посадових осіб місцевого самоврядування визначаються органом місцевого самоврядування виходячи з умов оплати праці, встановлених для державних службовців відповідних категорій і схем посадових окладів згідно з додатками 48-54 і 57.

Підпунктом «в» підпункту 1 пункту 2 та підпункту 2 пункту 2 Постанови № 268 надано право керівникам органів, зазначених у пункті 1 цієї постанови, у межах затвердженого фонду оплати праці, установлювати:

- надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи: керівникам структурних підрозділів, їх заступникам, спеціалістам - у розмірі до 50 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг державного службовця (дипломатичний ранг, класний чин, кваліфікаційний клас, спеціальне звання) та надбавки (винагороди) за вислугу років; керівним працівникам і спеціалістам департаментів, управлінь, відділів, інших структурних підрозділів, які безпосередньо займаються розробленням проектів нормативно-правових актів, проводять експертизу проектів таких актів (якщо положеннями про підрозділи передбачено виконання такої роботи), - у розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг державного службовця (дипломатичний ранг, класний чин, кваліфікаційний клас, спеціальне звання) та надбавки (винагороди) за вислугу років. У разі несвоєчасного виконання завдань, погіршення якості роботи і порушення трудової дисципліни зазначена надбавка скасовується або розмір її зменшується.

- здійснювати преміювання працівників відповідно до їх особистого вкладу в загальні результати роботи, а також до державних і професійних свят та ювілейних дат у 2006 році в межах коштів, передбачених на преміювання у кошторисі відповідного органу, та економії коштів на оплату праці, а починаючи з 1 січня 2007 р. - у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду оплати праці. Конкретні умови, порядок та розміри преміювання працівників визначаються у положенні про преміювання відповідного органу.

Згідно з абзацом 3 пункту 6 Постанови № 268 преміювання секретарів сільських, селищних, міських рад, заступників сільських, селищних, міських голів, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів, старост, установлення їм надбавок, надання матеріальної допомоги здійснюється у порядку та розмірах, визначених цією постановою, у межах затверджених видатків на оплату праці за рішенням сільського, селищного, міського голови.

Системний аналіз вищевикладених нормативно-правових актів свідчить, що надбавка за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи та премія за своїм змістом є засобом заохочення посадових осіб місцевого самоврядування та не є обов`язковими платежами, хоча і входять до структури заробітної плати.

Встановлення вказаної надбавки є правом, а не обов`язком міського голови, і її розмір залежить від наявності високих досягнень працівника у конкретному періоді, виконання ним особливо важливої роботи, безпосереднє розроблення проектів нормативно-правових актів та проведення експертиз проектів таких актів та виплачується у межах фонду оплати праці.

Дійсно, Постанова № 268 не містить конкретних умов та критеріїв, з яких слід виходити міському голові під час визначення розміру надбавки посадовим особам місцевого самоврядування.

Разом з тим, Постановою № 268 передбачено надання право керівникам органів, зазначених у пункті 1 цієї постанови, у межах затвердженого фонду оплати праці, установлювати керівним працівникам і спеціалістам департаментів, управлінь, відділів, інших структурних підрозділів, які безпосередньо займаються розробленням проектів нормативно-правових актів, проводять експертизу проектів таких актів (якщо положеннями про підрозділи передбачено виконання такої роботи), - у розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг державного службовця (дипломатичний ранг, класний чин, кваліфікаційний клас, спеціальне звання) та надбавки (винагороди) за вислугу років.

У разі несвоєчасного виконання завдань, погіршення якості роботи і порушення трудової дисципліни зазначена надбавка скасовується або розмір її зменшується.

Зазначене узгоджується з листом Міністерства праці та соціальної політики України від 07.11.2007 року № 8379/0/14-07/13 «Щодо встановлення надбавок за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи державним службовцям».

За змістом розпорядження міського голови Лисичанської міської ради від 30.11.2015 року № 384 встановлено розподіл обов`язків між міським головою, секретарем міської ради, першим заступником, заступниками міського голови, керуючим справами (секретарем) виконкому та затверджено їх згідно з додатком, відповідно до п. 6 якого перший заступник міського голови Шальнєв А.Л. готує проекти рішень міської ради та її виконавчого комітету, розпоряджень міського голови.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що матеріали справи не містять доказів несвоєчасного виконання завдань, погіршення якості роботи і порушення трудової дисципліни позивачем, довідки від 10.05.2019 року № 2111/01-16 та № 2106/01-16 не є такими доказами, оскільки складені вже після видання спірного розпорядження, тому не можуть бути підтвердженням правомірності встановлення позивачу надбавки у розмірі 10% посадового окладу.

Крім того, у березні 2019 року позивачем виконувався один й той самий вид робіт, розподіл обов`язків керівництва Лисичанської міської ради у цей період не змінювався, у попередніх місяцях отримував надбавку у розмірі 100%. Відповідачем не надано доказів протилежного.

Також, згідно розрахунку запланованих видатків заробітної плати першому заступнику міського голови на 2019 рік надбавка у березні 2019 року встановлена у 100% (а.с. 24).

Суд апеляційної інстанції вказує на те, шо з аналізу Постанови № 268 та листа Міністерства праці та соціальної політики України від 07.11.2007 року № 8379/0/14-07/13 вбачається, що позбавлення надбавки чи зменшення її розміру повинно оформлюватися розпорядженням голови відповідної ради з обов`язковим зазначенням у наказі конкретних обставин, що слугували підставою для ухвалення такого рішення.

Однак, у розпорядженні, яким визначено розмір надбавки позивачу у спірному періоді, відсутнє будь-яке обґрунтування прийнятого рішення, не окреслено жодних критеріїв, з яких виходив Лисичанський міський голова, визначаючи саме такий розмір надбавки.

Посилання апелянта на п. 99 Типової інструкції з діловодства в міністерствах, інших центральних та місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.2018 року № 55 є необґрунтованим, оскільки зазначений пункт не передбачає обов`язкової відсутності у тексті наказів (розпоряджень) з кадрових питань (особового складу) констатуючої частини (преамбули). Крім того, зазначена Інструкція прийнята на виконання Постанови № 268.

Разом з тим, суд погоджується з твердженням апелянта, що повноваження Лисичанського міського голови в контексті спірних правовідносин є дискреційними, у зв`язку з чим суд не може перебирати на себе повноваження відповідача щодо визначення конкретного розміру надбавки позивача, як і не може оцінити чи були у спірному періоді високі досягнення у роботі позивача, чи виконував він особливо важливу роботу, чи займався безпосередньо розробкою нормативно-правових актів у спірному періоді та чи проводив експертизу проектів таких актів.

Твердженням сторін щодо наявності чи відсутності у позивача права на отримання набавки у спірному періоді та виконання останнім особливо важливої роботи, підготовки проектів нормативно-правових актів, проведення експертизи проектів таких актів суд не надає оцінки та не враховує при прийнятті рішення по справі, оскільки такі обставини безпосередньо впливають на розмір надбавки, відповідно, мають з`ясовуватися Лисичанським міським головою при прийнятті відповідних рішень

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що розпорядження Лисичанського міського голови від 26 березня 2019 року № 162 «Про встановлення надбавки на березень 2019 року» в частині встановлення розміру набавки позивачу не відповідає визначеним частиною другою статті 2 КАС України критеріям, зокрема, обґрунтованості, добросовісності, пропорційності, а отже, є протиправним.

У відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо: провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом.

Судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу (ч. 1 ст. 319 КАС України).

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою від 23 квітня 2019 року у справі № 360/1722/19 прийнято позову заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. В ухвалі вказано, що позовна заява відповідає вимогам ст.ст. 160, 161 КАС України.

Таким чином, доводи апелянта стосовно застосування ч. 1 ст. 319 та п. 7 ч. 1 ст. 240 КАС України є безпідставними.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною другою статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В рамках адміністративного судочинства:

дії - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;

бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України;

рішення - нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).

Зважаючи на обставини справи, враховуючи те, що настання для позивача негативних наслідків пов`язано із прийняттям Лисичанським міським головою розпорядження про встановлення надбавки, а не вчиненням останнім дій щодо зменшення надбавки, як зазначає позивач, суд погоджує висновок суду першої інстанції, що достатнім та ефективним способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправним та скасування розпорядження Лисичанського міського голови ОСОБА_5 від 26 березня 2019 року № 162 Про встановлення надбавки на березень 2019 року в частині встановлення на березень 2019 року першому заступнику міського голови ОСОБА_2 надбавки за високі досягнення у праці, за виконання особливо важливої роботи, за розробку проектів нормативно-правових актів, за проведення експертизи проектів таких актів у розмірі 10 % до посадового окладу.

Постановою № 268 надано право керівнику органів установлювати надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи у розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг державного службовця та надбавки за вислугу років. Тобто, як вже вище вказано, міський голова має виключну компетенцію в питанні встановлення розміру вказаної надбавки.

Згідно із частиною четвертою статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З огляду на встановлені обставини справи та наведені норми закону, якими регулюються спірні відносини, та з урахуванням дискреційних повноважень міського голови на прийняття рішення, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог із застосуванням положень статей 9 та 245 КАС України та обранням належного способу захисту, який необхідний для повного відновлення порушеного права позивача, шляхом: визнання протиправним та скасування розпорядження Лисичанського міського голови Шиліна ОСОБА_6 від 26 березня 2019 року № 162 Про встановлення надбавки на березень 2019 року в частині встановлення на березень 2019 року першому заступнику міського голови ОСОБА_2 надбавки за високі досягнення у праці, за виконання особливо важливої роботи, за розробку проектів нормативно-правових актів, за проведення експертизи проектів таких актів у розмірі 10 % до посадового окладу та зобов`язання Лисичанського міського голову ОСОБА_5 вирішити питання щодо встановлення на березень 2019 року першому заступнику міського голови ОСОБА_2 обґрунтованого розміру надбавки за високі досягнення у праці, за виконання особливо важливої роботи, за розробку проектів нормативно-правових актів, за проведення експертизи таких актів у межах затвердженого фонду оплати праці відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268 Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів з урахуванням висновків суду.

При цьому відповідач повинен встановити, які у позивача у спірному періоді були досягнення у роботі, виконання особливо важливої роботи, розроблення проектів нормативно-правових актів, проведення експертизи проектів таких актів з посиланням на конкретні докази, які підтверджують такі досягнення та виконання таких робіт.

З урахування наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Лисичанської міської ради Луганської області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20 червня 2019 р. залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20 червня 2019 р. у справі № 360/1722/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05 вересня 2019 року.

Колегія суддів Г.М. Міронова

Т.Г. Арабей

І.В. Геращенко