Справа № 335/9603/19
Суддя: Рибалко Н. І.
Дата ухвалення: 2019-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/9603/19 2-а/335/203/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2019 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Рибалко Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Косатої М.А.,

представників позивача Прінь В.О.,

Деркач М.Г.,

Маменко К.С.

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м.Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 107Б, адміністративну справу за позовом Управління Державної міграційної служби Запорізької області до ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України,

ВСТАНОВИВ:

Управління Державної міграційної служби Запорізької області звернулося до суду з адміністративним позовом до громадянина Вірменії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , мотивуючи свої вимоги наступним.

11.05.2019 працівниками відділу організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області був виявлений та запрошений до Управління ДМС України в Запорізькій області громадянин ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 для встановлення законності його перебування в Україні.

Під час здійснення перевірки законності перебування було встановлено, що протягом останніх 180 діб, громадянин Вірменії ОСОБА_1 перебував на території України понад 90 діб, а саме: 02.12.2018 в`їзд через КПП «Бориспіль-D» по паспорту НОМЕР_1 , 21.01.2019 виїзд через КПП «Нові Яриловичі» (51 доба перебування), 21.01.2019 в`їзд через КПП «Нові Яриловичі». Станом на 11.05.2019 громадян ОСОБА_1 перебуває на території України 161 добу, тобто з 02.03.2019 перебуває на території України більше ніж 90 днів протягом 180 днів.

Працівниками відділу організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області у відношенні громадянина Вірменії ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ), 11.05.2019 був складений протокол про адміністративне правопорушення МЗП 138586 за ознаками ч.1 ст. 203 КУпАП.

Заступником начальника УДМС України в Запорізькій області Тихонським М.В. 11.05.2019 винесено постанову про накладання адміністративного стягнення на громадянина ОСОБА_1 , у вигляді штрафу розміром 4550 грн. Адміністративне стягнення ОСОБА_1 зобов`язався виконати у встановлені законодавством строки, однак штраф до теперішнього часу так і не сплатив.

11.05.2019 Управлінням ДМС України в Запорізькій області було прийнято рішення № 25 про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Вірменії ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ) та встановлений термін для виїзду до 30.05.2019 року.

Згідно інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України за вих. № 6431 (1) 2301-19 від 10.06.2019 та відомості про осіб які перетнули державний кордон від 27.08.2019, громадянин Вірменії ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ) вищезазначене рішення не виконав та знаходиться на території України незаконно.

Посилаючись на те, що дії громадянина Вірменії ОСОБА_1 грубо порушують законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, та останній не має жодної з обставин, на підставі яких, відповідно до ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» він не може бути видворений за межі України, позивач просить громадянина Вірменії ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусово видворити за межі України; затримати громадянина ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , та помістити його до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України з метою його ідентифікації (документування свідоцтвом на повернення до Батьківщини) та забезпечення виконання рішення суду про примусове видворення за межі території України.

Заяв по суті справи до суду не надходило.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі. З підстав зазначених у ньому.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, просив суд надати йому час урегулювати це питання самостійно.

Заслухавши пояснення представника позивача, думку відповідача, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

Згідно ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ст. 288 КАС України передбачено, що позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Відповідно до ч.1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено у судовому засіданні, громадянин Вірменії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 перебував на території України понад 90 діб, а саме: 02.12.2018 в`їзд через КПП «Бориспіль-D» по паспорту НОМЕР_1 , 21.01.2019 виїзд через КПП «Нові Яриловичі» (51 доба перебування), 21.01.2019 в`їзд через КПП «Нові Яриловичі». Станом на 11.05.2019 громадян ОСОБА_1 перебуває на території України 161 добу, тобто з 02.03.2019 перебуває на території України більше ніж 90 днів протягом 180 днів.

Приписами статті 9 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" від 22.09.2011 року № 3773-VI, передбачено, що строк перебування іноземців та осіб без громадянства встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Нормою пункту 1 Наказу МВС України від 20.07.2015 № 884 «Про затвердження Порядку обчислення строку тимчасового перебування в Україні іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду» передбачено, що громадяни держав з безвізовим порядком в`їзду можуть тимчасово перебувати на території України не більше 90 днів протягом 180 днів, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України.

Згідно п.2.2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 150 від 15 лютого 2012 р., іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України. Порядок обчислення зазначеного строку встановлюється МВС.

Відповідно до п. 26 постанови пленуму Вищого адміністративного суду України від 25 червня 2009 року № 1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворенні за межі України з підстав та в порядку, що визначені ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст. 13 Закону України «Про імміграцію». Примусове видворення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

Так у разі виявлення іноземців або осіб без громадянства, які не мають підстав для перебування в Україні, або строк дії таких підстав закінчився, такі особи підлягають притягненню до адміністративної відповідальності за статтею 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), після чого вони можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну. У разі невиконання рішення про примусове повернення, матеріали скеровуються до суду для винесення рішення про примусове видворення.

Згідно матеріалів справи, з 11.05.2019 року у відношенні громадянина Вірменії ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ), був складений протокол про адміністративне правопорушення МЗП 138586 за ознаками ч.1 ст. 203 КУпАП та винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 4550,00 грн.

У цей же день, громадян Вірменії ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ) отримав копію постанови про накладення адміністративного стягнення, штраф не сплатив.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

11.05.2019 Управлінням ДМС України в Запорізькій області було прийнято рішення № 25 про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Вірменії ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ) та встановлений термін для виїзду до 30.05.2019 року.

Відповідно до статті 30 Закону України № 3773-VI від 22.09.2011 року «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Судом встановлено, що громадянин Вірменії ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ) не виконав в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення від 11.05.2019 року, що підтверджується інформацією Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України за вих. № 6431 (1) 2301-19 від 10.06.2019 та відомостями про осіб які перетнули державний кордон від 27.08.2019, згідно яких громадянин Вірменії ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ) вищезазначене рішення не виконав та знаходиться на території України незаконно.

Відповідно до тлумачення пункту 29 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 3 від 16.03.2012 «Про внесення змін і доповнень до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 25.06.2009 № 1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця, видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні», судам слід мати на увазі, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово видворенні з території України лише на підставі постанови адміністративного суду. Така постанова приймається судом за зверненням зазначених суб`єктів владних повноважень з позовною заявою про примусове видворення з України іноземця чи особи без громадянства, якщо вони не виконали у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення (частина перша статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Частиною першою статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» встановлені підстави для заборони щодо примусового повернення чи примусового видворення або видачі чи передачі іноземця та особи без громадянства, а саме: іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворенні або видані чи передані до країн:

- де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань;

- де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання;

- де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя;

- де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Вказаний перелік підстав є вичерпний та такий, що не підлягає розширенню.

У судовому засіданні встановлено, що Громадянин Вірменії ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , досяг 18-річного віку, статус біженця йому не надано, в процедурі отримання статусу біженця або особи яка потребує додаткового захисту в Україні не перебуває, та не встановлено жодної з обставин, на підставі яких, відповідно до ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» він не може бути видворений за межі України, тобто відсутні підстави за яких примусове видворення не застосовується.

Аналіз норм чинного законодавства та приписів ст. 289 КАС України дає підстави вважати, що клопотання про затримання щодо іноземця може бути подано стосовно особи, до якої подано та розглядається адміністративний позов про примусове видворення, при цьому підставою затримання повинні слугувати докази на підтвердження обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, не має документа, що дає право на виїзд з України, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі. Тобто рішення судом про таке видворення повинно бути прийнято до вирішення питання про затримання або якщо такі позовні вимоги заявлені в одній позовній заяві, то під час вирішення такої позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Відповідно до частини 3 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» № 3773-VI, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора розміщує іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першої цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Відповідно до частини 4 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» №3773-VI, іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Частиною 11 статті 289 КАСУ встановлено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Таким чином, судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що у відповідача відсутні законні підстави для знаходження на території України, оскільки термін перебування її на території України закінчився, у відповідача відсутні дійсні документи, які б підтверджували його громадянство, у добровільному порядку до теперішнього часу відповідач територію України не покинув та продовжує порушувати міграційне законодавство України, існує ризик перешкоджання видворенню за межі території України, оскільки у нього відсутні документи на право перебування на території України, з заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту не звертався. Даних про рід занять відповідач суду не надав та про наявність постійного заробітку також.

Враховуючи викладене, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та об`єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, утверджуючи та забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принципи справедливості та неупередженості, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, суд вважає необхідним роз`яснити, що у відповідності до ч.1 ст. 32 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", іноземці та особи без громадянства, які відповідно до рішення суду підлягають примусовому видворенню за межі України, відшкодовують витрати, пов`язані з видворенням, в установленому законом порядку. Якщо зазначені іноземці та особи без громадянства не мають коштів для відшкодування витрат, пов`язаних із видворенням їх за межі України, видворення здійснюється за рахунок державного бюджету.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України, постанова суду в частині примусового видворення відповідача підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 12, 241, 244, 257, 246, 288, 289, 371 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Управління Державної міграційної служби Запорізької області до ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України задовольнити.

Громадянина Вірменії ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 примусово видворити за межі України.

Затримати громадянина ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , та помістити його до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України з метою його ідентифікації (документування свідоцтвом на повернення до Батьківщини) та забезпечення виконання рішення суду про примусове видворення за межі території України, на строк який не може перевищувати шість місяців.

Рішення суду звернути до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду (49005, м. Дніпро, вул. Василя Жуковського, 23) через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 107-Б) протягом десяти днів з його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене та проголошене в судовому засіданні 05.09.2019 року.

Суддя Н.І.Рибалко