Справа № 240/9409/19
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2019 року м. Житомир справа №240/9409/19

категорія 112030100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Лавренчук О.В.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у якому просила:

- визнати протиправними дії Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо здійснення перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання , як судді у відставці згідно заяви від 20 грудня 2018 року на підставі довідки Апеляційного суду Житомирської області від 19.12.2018 № 03- 23/246/2018 з 01 січня 2019 року та заяви від 14 січня 2019 року на підставі довідки Житомирського Апеляційного суду від 14.01.2019 № 03-23/10/2019 з 01 лютого 2019 року;

- зобов`язати Житомирське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90 % суддівської винагороди згідно заяви від 20 грудня 2018 року на підставі довідки Апеляційного суду Житомирської області від 19.12.2018 № 03-23/246/2018, починаючи з 04 грудня 2018 року та заяви від 14 січня 2019 року на підставі довідки Житомирського Апеляційного суду від 14.01.2019 №03-23/10/2019, починаючи з 01 січня 2019 року без обмеження граничним розміром, з урахуванням фактично проведених виплат.

В обґрунтування позову вказує, що відповідачем помилково трактується положення пункту 4 Порядку №5-1, тобто визначення періоду за який підлягає перерахунку раніше призначене щомісячне довічне грошове утримання, оскільки відповідно до цього пункту передбачено, що перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою. Тобто, положення вказаного нормативного акту визначає період в якому має бути здійснено відповідний перерахунок, що помилково ототожнюється відповідачем з періодом за який може бути здійснений такий перерахунок.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 16 липня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження.

Копію ухвали позивач та відповідач отримали 19.07.2019, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

До суду 23 липня 2019 року надійшло клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про заміну позивача на правонаступника.

Відділом документального забезпечення суду 02 серпня 2019 року зареєстровано відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказує, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться з 1 числа місяця, наступного за місцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді (пункт 4 розділу II Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 №3-1, тобто із 01.01.2019, а не з 04.12.2018 та із 01.02.2019, а не з 01.01.2019, як вважає ОСОБА_1 ..

Ухвалою суду від 09.08.2019 замінено відповідача у справі - Житомирське об`єднане управління Пенсійного фонду України у Житомирській області на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Копію ухвали направлено сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення. Сторони отримали копію ухвали суду 13 серпня 2019 року.

Суд, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними ст.ст. 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з таких підстав.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ, отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

Позивач, отримавши довідки апеляційного суду Житомирської області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №03-23/246/2018 від 19.12.2018 (а.с. 13) та №03-23/10/2019 від 14.01.2019 (а.с. 14) звернулась до Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, виходячи із розміру суддівської винагороди, вказаної у цих довідках.

Житомирське об`єднане управління Пенсійного фонду України у Житомирській області листом №Г-634 від 01.02.2019 повідомило ОСОБА_1 про те, що їй проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2019 року, відповідно до довідки від 19.12.2018 року №03-23/246/2018, яка видана Апеляційним судом Житомирської області (а.с. 15-16), оскільки відповідно до пункту 4 розділу II Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України (далі - Порядок), затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 №3-1, перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться з 1 числа місяця, наступного за місцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.

Листом №Г-21 від 01.02.2019 Житомирське об`єднане управління Пенсійного фонду України у Житомирській області повідомило ОСОБА_1 про те, що їй проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.02.2019 року відповідно до довідки від 14.01.2019 року № 03-23/10/2019, яка видана Житомирським апеляційним судом. (а.с. 17)

Вважаючи таку відмову необґрунтованою та протиправною, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернулась з позовом до суду.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України "Про судоустрій і статус суддів".

Приписами ст. 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" № 2453-VІ від 07.07.2010 р. в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12.02.2015 р. № 192-VІІІ та Рішення Конституційного суду України від 08.06.2016 р. у справі № 4-рп/2016 визначено, що у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Вказані норми кореспондують з ч. 4 ст. 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у чинній редакції, якими передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Рішенням Конституційного Суду України від 04.12.2018 №11-р/2018 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч. 3 ст. 133 Закону України від 07.07.2010 №2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" у редакції Закону України від 12.02.2015 №192-VIII "Про забезпечення права на справедливий суд". Це положення підлягає застосуванню у його первинній редакції, а саме: «Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 01.01.2011 - 6 мінімальних заробітних плат; з 01.01.2012 - 8 мінімальних заробітних плат; з 01.01.2013 - 10 мінімальних заробітних плат; з 01.01.2014 - 12 мінімальних заробітних плат; з 01.01.2015 - 15 мінімальних заробітних плат».

Визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч. 10 ст. 133 Закону України від 07.07.2010 №2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" у редакції Закону України від 12.02.2015 №192-VIII "Про забезпечення права на справедливий суд", за яким «суддя, який не здійснює правосуддя (крім випадків тимчасової непрацездатності, перебування судді у щорічній оплачуваній відпустці), не має права на отримання доплат до посадового окладу», для цілей застосування окремих положень Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» зі змінами.

Рішенням Конституційного Суду України встановлено, що положення частин 3, 10 статті 133 Закону України від 07.07.2010 №2453-VІ "Про судоустрій і статус суддів" у редакції Закону України від 12.02.2015 №192-VІII "Про забезпечення права на справедливий суд", які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Отже, із 04.12.2018 відновлено право суддів на отримання посадового окладу у розмірі 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб з 01.01.2015.

Визнання неконституційними приведених вище положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів»" в редакції Закону України від 12.02.2015 №192-VІII "Про забезпечення права на справедливий суд" є підставою для проведення перерахунку суддівської винагороди та, як наслідок, призначеного щомісячного грошового утримання суддям у відставці.

Суд відмічає, що такий перерахунок має проводитися з 04.12.2018, оскільки визнання неконституційними окремих положень законодавства в частині визначення розміру посадового окладу судді є підставою для проведення перерахунку раніше призначеного щомісячного грошового утримання суддям у відставці саме з 04.12.2018 через те, що в цьому випадку не відбувається зміна розміру щомісячного грошового утримання суддям, а виключно відновлюються раніше порушені права.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2019 в розмірі 1921 грн, що також є підставою для проведення раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці саме з 01.01.2019.

Разом з тим, такий перерахунок обумовлено підвищенням суддівської винагороди через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб згідно із Законом України від 23.11.2018 № 2629 "Про Державний бюджет на 2019 рік", а дію вказаного закону поширено на весь 2019 рік, в тому числі і на січень 2019 року, що вказує на виникнення права на перерахунок довічного грошового утримання позивачу саме з 01.01.2019, а не з місяця, наступного за місяцем, у якому відбуваються зміни.

Суд відмічає, що посилання відповідача на п. 4 розділу ІІ Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України, від 25.01.2008 р. № 3-1 (далі - Порядок № 3-1 є необґрунтованим з наступних підстав.

Так, відповідно до 4 розділу ІІ Порядку № 3-1 перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.

Положення вказаного нормативного акту визначають період, в якому має бути здійснено відповідний перерахунок, що помилково ототожнюється відповідачем з періодом, за який може бути здійснений такий перерахунок. При цьому дата, з якої у відповідача виник обов`язок здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача в спірному випадку, не є тотожним поняттям з датою, з якої позивач набула права на такий перерахунок.

В спірному випадку (щодо перерахунку з 04.12.2018 ) не змінилися розміри складових суддівської винагороди, а внаслідок визнання неконституційними окремих положень Закону відновлено право суддів на отримання суддями місцевих судів посадового окладу, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з адміністративним позовом позивачем сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн (а.с.4).

У зв`язку із задоволенням позовних вимог суд дійшов висновку, що судові витрати, понесені позивачем, належать відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у повному розмірі.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо здійснення перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання , як судді у відставці згідно заяви від 20 грудня 2018 року на підставі довідки Апеляційного суду Житомирської області від 19.12.2018 №03-23/246/2018 з 01 січня 2019 року та на підставі довідки Житомирського Апеляційного суду від 14.01.2019 № 03-23/10/2019 з 01 лютого 2019 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О. Ольжича, 7, м. Житомир, 10003, ) здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 90 % суддівської винагороди на підставі довідки Апеляційного суду Житомирської області від 19.12.2018 №03-23/246/2018, починаючи з 04 грудня 2018 року та на підставі довідки Житомирського Апеляційного суду від 14.01.2019 №03-23/10/2019, починаючи з 01 січня 2019 року без обмеження граничним розміром, з урахуванням фактично проведених виплат.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О. Ольжича, 7, м. Житомир, 10003, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) документально підтверджені судові витрати у сумі 768 ( сімсот шістдесят вісім) грн 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Лавренчук