Справа № 420/5117/19
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2019-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5117/19
УХВАЛА
10 вересня 2019 року м.Одеса
До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до Державного підприємства «СЕТАМ» в особі директора Одеської філії Державного підприємства «СЕТАМ» Мидляр В,Є., треті особи приватний виконавець виконавчого округу одеської області Колечко Дмитро Миколайович; ОСОБА_1 , в якій позивач просить:
визнати дії державного підприємства «СЕТАМ» в особі директора Одеської філії Мидляра В.Є. щодо повернення заявки приватного виконавця Одеського виконавчого округу Колечко Д.М. від 24.07.2019 року №1787 щодо реалізації арештованого майна, яке належить ОСОБА_1 (ВП 59197012) противоправними;
зобов`язати державне підприємство «СЕТАМ» в особі директора Одеської філії Мидляра В.Є. внести до Системи інформацію про арештоване майно (формування лота), за заявкою приватного виконавця Одеського виконавчого округу Колечко Д.М. від 24.07.2019 року №1787 щодо реалізації арештованого майна, яке належить ОСОБА_1 (ВП 59197012);
Ухвалою від 02.09.2019р. адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до Державного підприємства «СЕТАМ» в особі директора Одеської філії Державного підприємства «СЕТАМ» Мидляр В,Є., треті особи приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитро Миколайович; ОСОБА_1 залишено без руху. Надано позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали.
05.09.2019р. до суду надійшло клопотання про усунення недоліків, до якого додана уточнена позовна заява.
Ознайомившись із матеріалами адміністративного позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження з огляду на наступне.
Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.
Згідно з п.2 ч.1 ст.4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.
Відповідно до п.3.2 Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов`язаних із соціальними виплатами від 09.09.2010 року № 19-рп/2010, головними критеріями судової спеціалізації визнається предмет спірних правовідносин і властива для його розгляду процедура.
Згідно з п.3.2 Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями 54 народних депутатів України та Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Закону України Про судоустрій і статус суддів, Кримінально-процесуального кодексу України, Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України (щодо принципу інстанційності в системі судів загальної юрисдикції) від 12.07.2011 року № 9-рп/2011 принцип спеціалізації полягає у створенні відповідних спеціалізованих судів для здійснення цивільного, кримінального, адміністративного, господарського судочинства.
Основними ознаками публічно-правових відносин є: обов`язкова участь у цих відносинах суб`єкта, який наділений публічно-владними повноваженнями; підпорядкованість одного учасника публічно-правових відносин іншому - суб`єкту владних повноважень (що проявляється у можливості суб`єкта владних повноважень вирішувати питання про права і обов`язки підпорядкованої особи); імперативність публічно-правових відносин; домінування публічно-правового інтересу у цих відносинах.
Адміністративно-правовий спір має певні ознаки. Такі спори виникають у сфері державного управління, в процесі здійснення органами виконавчої влади своїх управлінських функцій. Для цих спорів характерно особливе становище його суб`єктів (учасників спірного правовідношення). Обов`язковим учасником адміністративно-правового спору є наділений владними повноваженнями орган виконавчої влади, місцевого самоврядування, посадові особи, наділені державно-владними повноваженнями. Адміністративно-правовий спір має особливий предмет, що пов`язано з широтою і різноплановістю діяльності управлінського характеру.
Обов`язковою ознакою позовної форми захисту права в адміністративному суді має бути наявність спору про право публічне, тобто спору про права і обов`язки в публічних правовідносинах.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Разом з цим, неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Як вбачається зі змісту вимог позивача, останній не погоджується із рішенням організатора електронних торгів - Державного підприємства «СЕТАМ» в особі директора Одеської філії Державного підприємства «СЕТАМ» Мидляр В,Є. щодо повернення заявки приватного виконавця Одеського виконавчого округу Колечко Д.М. від 24.07.2019 року №1787 щодо реалізації арештованого майна, яке належить ОСОБА_1 .
Відповідно до ч.1 ст.287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Проте, суд зазначає, що даний спір виник не в рамках виконавчого провадження у якому приватний виконавець Одеського виконавчого округу Колечко Д.М. звернувся до державного підприємства «СЕТАМ» щодо реалізації арештованого майна, а в рамках порушення права Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на отримання заборгованості від боржника шляхом реалізації його майна шляхом проведення електронних торгів.
В контексті даної справи державне підприємство «СЕТАМ» не є суб`єктом владних повноважень, а спір між двома юридичними особами слід вирішувати за правилами господарського судочинства, оскільки згідно зі статтями 4, 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності, а отже, розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 4 цього Кодексу, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер. Тобто критеріями належності справи до господарського судочинства за загальними правилами є одночасно суб`єктний склад учасників спору та характер спірних правовідносин.
Згідно ч.2 ст.4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
До юрисдикції господарських судів, згідно п.10 ч.1 ст. 20 ГПК України, віднесено справи у спорах, що виникають у звязку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) субєктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) субєктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем;
Таким чином, як справу адміністративної юрисдикції розуміють переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є суб`єкт, що здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Тобто справою адміністративної юрисдикції є спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб`єктами правовідносин, у яких хоча б один з них законодавчо уповноважений приймати рішення, надсилати приписи, давати вказівки, обов`язкові до виконання іншими учасниками правовідносин.
За таких обставин, враховуючи суть спірних правовідносин, суддя дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги належить розглядати в порядку господарського судочинства.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КАС України - суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Враховуючи викладене, суддя вважає за доцільне відмовити позивачу у відкритті провадження у справі з підстав, встановлених п.1 ч.1 ст.170 КАС України.
Згідно із ч.5 ст.170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.
На підставі наведеного та керуючись п.1 ч.1 ст.170, 243, 248, 256 КАС України, суддя,-
Роз`яснити позивачу, що він має право звернутися за судовим захистом в порядку господарського судочинства.
Роз`яснити позивачу, що повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.
Копію ухвали разом із заявою та всіма додатками до неї надіслати позивачеві.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, проте може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст.ст. 293, 295 КАС України та з врахуванням особливостей закріплених п 15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя Г.П. Самойлюк