Справа № 522/13593/19
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2019-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2019 р.м.ОдесаСправа № 522/13593/19

Категорія: 113020200

Головуючий в 1 інстанції: Науменко А. В.

Час і місце ухвалення: 12:36, м. Одеса

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Лук`янчук О.В.

суддів - Бітова А. І.

- Ступакової І. Г.

при секретарі - Черкасовій Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16 серпня 2019 року по справі за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 про продовження строку затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України

В С Т А Н О В И Л А :

Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , про продовження строку затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.01.2019 року ГУ ДМС України в Одеській області прийнято рішення про примусове повернення в країну походження строком до 19.02.2019 року. У зазначений термін відповідач територію України не залишив. Рішенням Приморського районного суду його було поміщено до ПТПІ, однак вказаний термін закінчується. На теперішній час співробітниками міграційної служби проводяться процедури для підтвердження особи та документуванні ОСОБА_1 документом для можливості повернути відповідача в країну походження. Проте, станом на 08.08.2019 ГУ ДМС України в Одеській області не було отримано відповіді на надіслані запити. Це в свою чергу не дає можливості виконати рішення про його примусове видворення за межі України, а тому просить продовжити строк затримання позивача з метою забезпечення примусового видворення за межі території України.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16 серпня 2019 року у задоволенні позову Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до громадянина Коморських островів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про продовження строку затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України - відмовлено..

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій скаргу в якій посилаючись на неправильно встановлені обставини справи та порушення норм права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено ті ж обставини, якими позивач обґрунтовував позовні вимоги.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом встановлено, що 21.01.2019 року ГУ ДМС України в Одеській області було прийнято рішення про примусове повернення в країну походження строком до 19.02.2019 року. У зазначений термін відповідач територію України не залишив.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18.03.2019 по справі № 522/4411/19 задоволено адміністративний позов Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до громадянина Коморських островів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про примусове видворення за межі території України.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18.03.2019 року по справі № 522/4412/19 задоволено адміністративний позов ГУ ДМС України в Одеській області до громадянина Коморських островів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України на строк шість місяців з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

ГУ ДМС України в Одеській області неодноразово зверталося до консула Союзу Коморських островів к м. Києві в Україні з проханням надати допомогу у ідентифікації та документуванні паспортним документом або свідоцтвом на повернення громадянину Коморських островів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте, станом на 08.08.2019 ГУ ДМС України в Одеській області не було отримано відповіді на надіслані запити.

У зв`язку з вищевикладеним ГУ ДМС України в Одеській області звернувся до суду з позовом про продовження строку затримання з метою забезпечення примусового видворення.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність передбачених законом підстав для задоволення позову оскільки відсутність відповідей з посольства країни походження відповідача не може бути підставою для продовження строку затримання відповідача. Також, суд враховував, що відповідач має документи, які посвідчують його особу.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Стаття 9 цього Закону визначає, що іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.

Строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Частиною 4 статті 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" закріплено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Частиною 1 статті 289 КАС України передбачено, що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;

2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;

4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

У відповідності до частин 11 та 12 статті 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Частиною 13 статті 289 КАС України передбачено, що умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:

1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач перебуває на території України нелегально. Відповідач не піддавався переслідуванням в країні походження за політичні чи релігійні переконання, за расовими або етнічними ознаками.

Відповідач не відмовлявся співпрацювати з позивачем під час процедури його ідентифікації, а також не відмовлявся від громадянства Коморських островів і не був позбавлений громадянства вказаної держави, також не набував громадянства інших держав.

Більше того, під час неодноразового анкетування відповідачем повідомлялася вся необхідна інформація, в тому числі названо прізвище, ім`я та по батькові, країну громадянської належності.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, дійсно на численні запити до консула Союзу Коморських островів у м. Києві в Україні щодо встановлення особи та документування громадянина Коморських островів ОСОБА_1 з метою подальшого документування паспортом для виїзду за кордон, або довідкою на повернення, для забезпечення примусового видворення залишились без відповіді, що свідчить про неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця.

Водночас відсутність відповіді консула Союзу Коморських островів у м. Києві в Україні, може бути підставою продовження строку лише за умови неможливості ідентифікації особи (Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного суду від 28.08.2019 року по справі № 743/1263/17)

Проте, особа відповідача ідентифікована позивачем. Зокрема, належність відповідача до громадянства Коморських островів підтверджена паспортом, зі строком дії до 19.03.2019 року. Копія паспорта відповідача, яка була додана до позовної заяви, засвідчена з оригіналом посадовими особами ГУДМС України в Одеській області.

Отже, зазначене нівелює факт неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця стосовно нього.

З рішення №53 про примусове повернення відповідача в країну походження, погодженого начальником відділу організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення ГУДМС України в Одеській області від 21.01.2019 року вбачається, що особа відповідача однозначно ідентифікована, як і встановлено його належність до громадянства Коморських Островів .

Судом апеляційної інстанції також враховано, що особа відповідача була ідентифікована ще на початку 2018 року, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ПРМОД № 005112 від 18.01.2018 року складеного щодо відповідача за ч.1 ст.203 КУпАП; постановою про накладення адміністративного стягнення серії ПНМОД № 005112 від 18.01.2018 року; протоколом про адміністративне правопорушення серії ПРМОД № 007552 від 18.03.2018 року складеного відносно позивача за ч.1 ст.203 КУпАП; постановою про накладення адміністративного стягнення серії ПНМОД № 007552 від 18.03.2018 року, протокол про адміністративне затримання за частиною 2 ст. 263 КУпАП від 18.03.2018 року та неодноразовими зверненнями ГУДМС України в Одеській області до консула Союзу Коморських островів у м. Києві в Україні. Вказані документи містять відмітки про наявність у відповідача національного паспорта.

Разом з тим, міграційним органом не було зазначено, а з матеріалів справи не вбачається підстав, які б свідчили про неможливість забезпечення примусового видворення відповідача в межах відповідного первинного строку його затримання.

Окремо колегія суддів зазначає, що самого лише факту перебування іноземця або особи без громадянства без належних правових підстав на території України або з порушення міграційного законодавства, не є достатньою підставою для продовження строку затримання відповідача на підставі статті 289 КАС України, оскільки правовий склад для такого продовження повинен містити додаткові умови.

З огляду на те, що чинним законодавством наведено вичерпний перелік підстав, які передбачають неможливість примусового видворення особи, а продовження строку затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні можливе лише за їх наявності, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17.01.2019 року у справі №743/1240/17.

При прийнятті рішення, судом апеляційної інстанції також враховано ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлена свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Відповідно до п.113 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Чахал проти Великобританії» заява №22414/93, будь-яке позбавлення волі відповідно до статті 5 п.1 (f) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, виправдано, тільки поки розглядається питання про висилку. Якщо ця процедура не здійснюється з належною ретельністю, затримання перестає бути допустимим відповідно до статті 5 п.1 (f).

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328,329, 331 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено та підписано 10 вересня 2019 року.

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова