Справа № 240/3977/19
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2019 року м. Житомир справа № 240/3977/19

категорія 102090000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Єфіменко О.В.,

секретаря судового засідання Магдич В.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Галіцької А. М. ,

представника третьої особи Малика С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_6 до Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Управління Служби безпеки України в Житомирській області, про визнання протиправним та скасування рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання, -

встановив:

27.03.2019 до Житомирського окружного адміністративного суду звернувся із позовом ОСОБА_6 , у якому просить визнати протиправним і скасувати рішення Управління державної міграційної служби України в Житомирській області №19 від 18.03.2019 про скасування посвідки на тимчасове проживання.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що знаходиться законно на території України, є чоловіком громадянки України ОСОБА_5 , а також має зареєстроване місце проживання у м. Житомирі. Рішенням №19 від 18.03.2019 Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області позивачу скасовано посвідку на тимчасове проживання № НОМЕР_1 , на підставі п.п.1 п.63 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та зниження посвідки на тимчасове проживання. Такі дії позивач вважає незаконними, так як висновки міграційного органу про те, що посвідку йому видано на підставі неправдивих відомостей, підроблених чи недійсних документів, є недоведеними належними доказами.

Після усунення позивачем недоліків позовної заяви, ухвалою суду від 10.04.2019 відкрите провадження у справі за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання та викликом (повідомленням) учасників справи на 08.05.2019 на 10:00.

Відповідно до листа у справі від 25.04.2019 у зв`язку з перебуванням судді Єфіменко О.В. у відпустці у період з 26.04.2019 до 10.05.2019 судове засідання у справі №240/3977/19, призначене на 08.05.2019 на 10:00, відкладене на 06.06.2019 на 15:30 (а.с. 26).

03.05.2019 на адресу суду від відповідача надійшов відзив від 26.04.2019 №1801.13-2516/1801.13.2-19 (а.с. 32-34). В якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував та просив відмовити у їх задоволенні, у зв`язку із тим, що позивач 10.11.2017 звернувся із заявою про отримання посвідки на тимчасове проживання з метою возз`єднання сім`ї. Під час заповнення вказаної заяви позивачем вказано адресу його проживання АДРЕСА_1 . 13.03.2019 на адресу УДМС України в Житомирській області надійшло від Управління Служби безпеки України в Житомирській області подання разом із додатками про скасування посвідки на тимчасове проживання громадянину Грузії ОСОБА_6 . Відповідачем у відзиві зазначено, що у своїй заяві позивач вказує, що підставою для оформлення посвідки на тимчасове проживання є возз`єднання сім`ї з громадянкою України. У заяві, яку заповнював іноземець, для отримання посвідки чітко поставлено питання саме щодо місця проживання, а не реєстрації «Буду проживати за адресою...». На виконання вищезазначених вимог, разом із заявою до матеріалів справи долучено копію свідоцтва про шлюб та копію паспорту гр. України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дати народження. Згідно з відомостями, внесеними до паспорту гр. ОСОБА_5 , реєстрація місця її проживання зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактично ж вона проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Дана адреса є відмінною від адреси позивача як фактичної так і юридичної. Із пояснень відібраних у ОСОБА_5 , 15.02.2019 співробітником УСБ України в Житомирській області, встановлено, що Коноплицька (дружина) пояснює, що у 2017 році між нею та позивачем було укладено шлюб за добу. Точне ім`я чоловіка вона не пам`ятає, спільного побуту із ним не має, та те, що позивач проживає окремо від неї, у м. Житомир, точна адреса їй не відома. Тож, УДМС України в Житомирській області, дійшло висновку про те, що подружжя проживає окремо, не веде спільного побуту, життям один одного не цікавиться, участі не приймає, та наміру возз`єднати сім`ю не має, а укладений шлюб, є фіктивним і спрямований на введення Держави в оману з метою та розрахунком отримання посвідки на тимчасове проживання. Із наведено слідує, що позивачем подано неправдиві відомості як щодо місця проживання так і відносно підстав отримання посвідки.

06.05.2019 на адресу суду надійшло клопотання від відповідача про залучення до участі у справі третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління Служби безпеки України в Житомирській області (а.с. 40).

06.06.2019 у підготовчому засіданні ухвалою суду задоволено клопотання представника відповідача та залучено до участі у справі третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління Служби безпеки України в Житомирській області та призначене наступне підготовче засідання на 04.07.2019 на 15:30 (а.с. 56-57), що внесено секретарем судового засідання до протоколу судового засідання від 06.06.2019 (а.с. 53-55).

01.07.2019 на адресу суду від представника третьої особи надійшли письмові пояснення щодо позову (а.с. 64-66). У яких представник третьої особи зазначив, що вважає позовні вимоги ОСОБА_6 безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи із наступного. УСБ України в Житомирській області у ході виконання покладених на Службу безпеки України завдань, у встановленому законом порядку отримано інформацію стосовно громадянина Грузії ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, який незаконно отримав посвідку на тимчасове проживання на території України на підставі завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до отриманої інформації 07.11.2018 Управлінням ДМС України в Житомирській області у відповідності до "Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 №322, громадянину Грузії ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дати народження, видано посвідку № НОМЕР_1 на тимчасове проживання. Згідно з інформації наданої до органів ДМС України, останній зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

У ході оперативно-службової діяльності Управлінням отримано дані про надання недостовірної інформації громадянином Грузії ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дати народження, до органів ДМС України. Зокрема, встановлено, що вищевказана особа за місцем реєстрації ( АДРЕСА_1 ) фактично не проживає.

Із вищенаведеного вбачається, що позивач подав неправдиві відомості, як щодо місця свого проживання, так і відносно підстав отримання посвідки. Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дати народження до Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області є безпідставними, та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

У підготовчому засіданні суд ухвалами від 04.07.2019, постановленими у порядку статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) без виходу до нарадчої кімнати, відмовив у задоволенні заяви про збільшення позовних вимог, поданої представником позивача та повернув її з додатками представнику, продовжив розгляд справи у підготовчому засіданні на 30 днів та оголосив перерву у підготовчому засіданні до 13.08.2019 до 11:30, що внесено секретарем до протоколу судового засідання від 04.07.2019 (а.с. 83-84).

Відповідно до довідки у справі від 02.08.2019 адміністративна справа №240/3977/19 знята з розгляду 13.08.2019 о 11:30 у зв`язку з перебуванням судді Єфіменко О.В. у відпустці у період з 05.08.2019 до 16.08.2019. Розгляд справи призначений на 05.09.2019 на 15:30 (а.с. 86).

У підготовчому засіданні суд ухвалою від 05.09.2019, постановленою у порядку ст.243 КАС України без виходу до нарадчої кімнати, закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду справи по суті, що внесено секретарем до протоколу судового засідання від 05.09.2019 (а.с. 103-104).

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, що викладені у позовній заяві.

Представник відповідача проти заявлених вимог заперечував та просив відмовити у їх задоволенні з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву (а.с. 32-34).

Представник третьої особи у судовому засіданні проти заявлених вимог заперечував та просив відмовити у їх задоволенні з підстав, що викладені у поясненнях щодо позову (а.с. 64-66).

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 03.11.2017 позивачем зареєстровано шлюб з громадянкою України ОСОБА_5 (а.с. 15).

10.11.2017 громадянин Грузії ОСОБА_6 звернувся із заявою до Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області для отримання посвідки на тимчасове проживання з метою возз`єднання сім`ї з громадянкою України.

При заповненні вищезазначеної заяви, іноземець повідомляє про ряд даних та підтверджує шляхом проставляння підпису у відповідній що усвідомлює, що неправдиві відомості, подані ним у цій заяві можуть бути причиною відмови у видачі (скасуванні раніше виданої) посвідки на тимчасове проживання, одними із таких даних, була адреса проживання. У вказаній заяві, серед іншого, місцем проживання в Україні ОСОБА_6 зазначив: АДРЕСА_1 .

05.11.2018 громадянину Грузії ОСОБА_6 видано посвідку на тимчасове проживання № НОМЕР_1 .

13.03.2019 до Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області від Управління Служби безпеки України в Житомирській області надійшло подання разом із додатками про скасування посвідки на тимчасове проживання громадянину Грузії ОСОБА_6 .

18.03.2019 УДМС у Житомирській області прийняте рішення №19 про скасування посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 на підставі п.п.1 п.63 Порядку №322 (а.с. 13).

Позивач, вважаючи вказане рішення відповідача про скасування посвідки на тимчасове проживання протиправним, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками установленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України. Іноземці та особи без громадянства, які перебувають під юрисдикцією України, незалежно від законності їх перебування, мають право на визнання їх правосуб`єктності та основних прав і свобод людини.

Статтею 2 Закону України від 11.12.2003 №1382-IV "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" (далі - Закон №1382-ІV) встановлено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Абзацами першим-третім, п`ятим статті 3 Закону №1382-IV визначено, що у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

свобода пересування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, вільно та безперешкодно за своїм бажанням переміщатися по території України у будь-якому напрямку, у будь-який спосіб, у будь-який час, за винятком обмежень, які встановлюються законом;

вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати;

місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Абзацом сімнадцятим статті 6 Закону №1382-IV встановлено, що реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Постановою Кабінету Міністрів України №322 від 25.04.2018 затверджено Порядок оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання (далі - Порядок №322).

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку №322 посвідка на тимчасове проживання (далі - посвідка) є документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.

Посвідка виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.

Посвідка видається протягом 15 робочих днів з дати прийняття документів від іноземця або особи без громадянства (пункт 5 Порядку №322)

Пунктом 14 Порядку №322 передбачено, що ДМС має право отримувати інформацію про особу з наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій, в обсязі, необхідному для ідентифікації особи у зв`язку з оформленням посвідки (у тому числі замість втраченої або викраденої), її обміном.

Доступ до зазначеної інформації здійснюється з дотриманням вимог Закону України "Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах".

У разі відсутності можливості надання ДМС прямого доступу до наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій, чи надіслання запитів у електронній формі захищеними каналами зв`язку отримання відомостей про особу здійснюється шляхом надсилання запитів та надання відповідей на них у паперовій формі.

Керівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС визначає працівників, які виконують функції з прийняття документів, формування заяв-анкет та видачі посвідки, і працівників, які виконують функції з оформлення посвідки (розгляд заяви-анкети, ідентифікація особи та прийняття рішення).

Пунктом 21 Порядку №322 передбачено, що працівник територіального органу / територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта під час приймання документів від іноземця або особи без громадянства перевіряє повноту поданих іноземцем або особою без громадянства документів, зазначених у пунктах 32, 33 і 39 цього Порядку, відповідність їх оформлення вимогам законодавства, своєчасність їх подання, наявність підстав для оформлення та видачі посвідки, наявність відмітки про перетинання державного кордону чи продовження строку перебування або наявність документа, що підтверджує законність перебування іноземця або особи без громадянства в Україні, звіряє відомості про іноземця або особу без громадянства, зазначені в паспортному документі іноземця або документі, що посвідчує особу без громадянства, з даними, що містяться в заяві-анкеті.

У разі виявлення факту подання документів не в повному обсязі або подання документів, оформлення яких не відповідає вимогам законодавства, територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС, уповноважений суб`єкт інформують іноземця або особу без громадянства про відмову в прийнятті документів із зазначенням підстав такої відмови. За бажанням іноземця або особи без громадянства відмова надається у письмовій формі.

У пункті 32 Порядку №322 наведений перелік документів, що подаються іноземцем або особою без громадянства для оформлення посвідки.

Згідно з пунктами 35, 38 Порядку №322 після прийняття до розгляду заяви-анкети та доданих до неї документів працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС здійснює заходи з ідентифікації особи, на ім`я якої оформляється посвідка, та перевірку поданих нею документів.

Після прийняття рішення про оформлення посвідки або відмову в її оформленні матеріали формуються в окрему справу, яка зберігається протягом 15 років.

Підпунктом 1 пункту 63 Порядку №322 передбачено, що посвідка скасовується територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, який її видав, у разі отримання від Національної поліції, СБУ, іншого державного органу, який у межах наданих йому повноважень забезпечує дотримання вимог законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, інформації про те, що посвідку видано на підставі неправдивих відомостей, підроблених чи недійсних документів.

Відповідно до пунктів 64, 65, 66 Порядку №322 рішення про скасування посвідки приймається керівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС чи його заступником протягом п`яти робочих днів з дня надходження відомостей, які є підставою для її скасування.

Копія рішення про скасування посвідки видається територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, який прийняв таке рішення, іноземцеві або особі без громадянства під розписку або надсилається такій особі і приймаючій стороні рекомендованим листом не пізніше ніж через п`ять робочих днів з дня його прийняття.

Територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС протягом п`яти робочих днів з дня прийняття рішення про скасування посвідки інформує про це ДМС та Адміністрацію Держприкордонслужби.

Згідно з п.77 Порядку №322 рішення про скасування посвідки може бути оскаржено іноземцем або особою без громадянства в адміністративному порядку або до суду в установленому порядку.

Як видно зі змісту спірного рішення №19 від 18.03.2019 про скасування посвідки на тимчасове проживання ОСОБА_6 , підставою для його прийняття став підпункт 1 пункту 63 Порядку №322.

Представник відповідача, доводячи правомірність спірного рішення, стверджував, що посвідку було видано на підставі неправдивих відомостей - а саме заявником-іноземцем зазначено неправдиві відомості щодо місця його проживання та підстав отримання посвідки, про що УДМС у Житомирській області у березні 2019 року отримало інформацію від Управління Служби безпеки України в Житомирської області, викладену у поданні від 12.03.2019 №57/3031.

За змістом подання Управління СБУ в Житомирській області ОСОБА_6 за місцем прописки ( АДРЕСА_1 ) фактично не проживає на момент проведення Управління СБУ в Житомирській області оперативно-службової діяльності (перевірки).

У поясненнях гр. ОСОБА_5 відсутня інформація про місце проживання ОСОБА_6 .

У матеріалах Управління СБУ в Житомирській області відсутня інформація про те, що посвідку видано на підставі неправдивих відомостей, повідомлених ОСОБА_6 про місце проживання при поданні документів.

Крім того, згідно з листом Житомирського відділу поліції ГУ Національної поліції в Житомирській області від 27.06.2019 №120 а/з ОСОБА_6 проживає за адресою АДРЕСА_1 . (а.с.76-77)

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Як вже було вказано раніше ст.2 Закону №1382-IV громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати. Місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини (ст.3 Закону №1382-IV).

Порядком №322 не передбачено вимоги повідомлення Управління ДМС в Житомирській області про обрання особою декількох місць проживання чи визначення з декількох місць основного, чи про зміну місця проживання.

Заява-анкета, яка передбачена Порядком №322 і форма якої затверджена МВС, містить графу місце проживання. Відсутні норми, чи роз`яснення, що особа має право у графу місце проживання вписати більше однієї адреси.

Враховуючи, визначений Конституцією і Законами України, принцип вільного вибору місця проживання, суд дійшов висновку, що ОСОБА_6 не подавав неправдивої інформації для оформлення посвідки на тимчасове проживання - так як відсутні докази у відповідача чи третьої особи, що на момент подання документів для оформлення посвідки він не проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Те що представники третьої особи через певний період часу допитали сусідів, суд не вважає за належний доказ адже особа через певний час могла змінити місце проживання і крім того, ні даних сусідів яких допитали, їх місце проживання суду не надано.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що спірне рішення прийняте з порушенням вимог ст.2 КАС України, а саме: без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, адже позивач зареєстрований на території України за адресою: АДРЕСА_1 та 03.11.2017 позивач одружений з громадянкою України, вказаний шлюб не визнаний фіктивним чи недійсним.

Відповідно до вимог частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Матеріали справи свідчать, що відповідні положення відповідачем не були дотримані.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням вищенаведеного та встановлених судом фактів, суд дійшов висновку, що відповідач - суб`єкт владних повноважень УДМС України в Житомирській області приймаючи рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання від 18.03.2019 №19 громадянину Грузії ОСОБА_6 , діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

В той же час позивач довів обґрунтованість позовних вимог належними та допустимими доказами.

Частиною 1 та 2 статті 77 КАС України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України, визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем та третьою особою у порушення ч.2 ст.77 КАС України не доведено, а позивачем та наявною у матеріалах справи сукупністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів спростовано правомірність дій УДМС України в Житомирській області, а тому позовні вимоги ОСОБА_6 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з адміністративним позовом позивачем сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн. У зв`язку з задоволенням позовних вимог суд дійшов висновку, що судові витрати, понесені позивачем, належать до відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у сумі 768,40 грн.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250-251, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_6 ( АДРЕСА_4 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) до Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області (вул. Пушкінська, 44, м. Житомир, 10008. РНОКПП/), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Управління Служби безпеки України в Житомирській області (10008, м. Житомир, вул. Фещенка-Чопівського, 7, ) про визнання протиправним та скасування рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області №19 від 18.03.2019 про скасування посвідки на тимчасове проживання, виданої громадянину Грузії ОСОБА_6 .

Стягнути на користь ОСОБА_6 за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області 768 (сімсот шістдесят вісім гривень) 40 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складене 11 вересня 2019 року.

Головуюча суддя Єфіменко Ольга Володимирівна