Справа № 200/7528/19-а
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2019-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2019 р. Справа№200/7528/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження в адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до відповідача: Селидовського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області

про: визнання неправомірним та скасування рішення Селидовського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області від 18 лютого 2019 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії, зобов`язання Селидовського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області з урахуванням висновків суду у справі повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії на пільгових умовах № 125 від 11 лютого 2019 року зарахувавши до спеціального (пільгового) страхового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах: час перебування в учбовій відпустці в загальній кількості 356 днів, період роботи на підприємстві ЗАТ Вуглевидобуток з 01.03.1998 року по 02.06.1998 року, період роботи на підприємстві ТОВ Укрцентраль з 24.10.2018 року по 10.02.2019 року; до страхового (загального) стажу: період роботи на підприємстві ВП Шахта Котляревська ДП Селидіввугілля з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.01.2019 року по 10.02.2019 року.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Селидовського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області про визнання неправомірним та скасування рішення Селидовського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області від 18 лютого 2019 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії, зобов`язання Селидовського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області з урахуванням висновків суду у справі повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії на пільгових умовах № 125 від 11 лютого 2019 року зарахувавши до спеціального (пільгового) страхового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах: час перебування в учбовій відпустці в загальній кількості 356 днів, період роботи на підприємстві ЗАТ Вуглевидобуток з 01.03.1998 року по 02.06.1998 року, період роботи на підприємстві ТОВ Укрцентраль з 24.10.2018 року по 10.02.2019 року; до страхового (загального) стажу: період роботи на підприємстві ВП Шахта Котляревська ДП Селидіввугілля з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.01.2019 року по 10.02.2019 року.

02 липня 2019 року від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якого останній просив суд визнати неправомірним та скасування рішення Селидовське об`єднане управління пенсійного фонду України Донецької області від 18 лютого 2019 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії, зобов`язати Селидовського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області з урахуванням висновків суду у справі повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії на пільгових умовах № 125 від 11 лютого 2019 року зарахувавши до спеціального (пільгового) страхового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах: час перебування в учбовій відпустці в загальній кількості 425 днів, період роботи на підприємстві ЗАТ Вуглевидобуток з 01.03.1998 року по 02.06.1998 року, період роботи на підприємстві ТОВ Укрцентраль з 24.10.2018 року по 10.02.2019 року; до страхового (загального) стажу: період роботи на підприємстві ВП Шахта Котляревська ДП Селидіввугілля з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року та на підприємстві ТОВ «Укрцентраль» з 01.01.2019 року по 10.02.2019 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач 11.02.2019 року він звернувся з заявою № 125 про призначення пільгової пенсії, згідно п. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивач зазначає, що рішенням від 18.02.2019 року йому відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах через відсутність 25 років необхідного пільгового стажу. Позивач вважає зазначене рішення відповідача протиправним та таким, що порушує його Конституційні права. Позивач зазначає, що дії відповідача щодо не зарахування до пільгового (підземного) стажу роботи періодів перебування в учбових відпустках вважає неправомірним, оскільки записи у трудовій книжці свідчать про те, що під час роботи на ВП Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» та на ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» йому надавалась учбова відпустка, та він виконував роботи з повним робочим днем під землею за професіями які віднесені до списку № 1. Позивач вказує на те, що відповідно до приписів трудового законодавства України на період його знаходження в учбових відпустках за ним зберігалось підземне робоче місце та середня заробітна плата. Позивач зазначає, що відмовляючи в зарахуванні до пільгового стажу періоду перебування в учбових відпустках відповідач діяв неправомірно. Щодо не зарахування до пільгового стажу періодів роботи на підприємстві ВАТ «Вугледобуток» з 01.03.1998 року по 02.06.1998 року, ТОВ «Укрцентраль» з 24.10.2018 року по 10.02.2019 року, через відсутність довідки про спуски з шахти позивач вважає безпідставним, оскільки записами у трудовій книжці, яка відповідно до вимог чинного законодавства, є основним документом, що підтверджує пільговий характер робіт, підтверджується пільговий характер робіт. Стосовно не зарахування до страхового стажу періодів роботи на ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.11.2016 року по 21.10.2018 року через не сплату єдиного соціального внеску, позивач зазначає про те, що він не несе відповідальність за неперерахування до Пенсійного фонду України страхових внесків. Крім того, позивач зазначив, що він позбавлений можливості безпосередньо та оперативно впливати на повноту і своєчасність сплати страхових внесків. Стосовно не зарахування до страхування стажу з 01.01.2019 року по 10.02.2019 року на підприємстві ТОВ «Укрцентраль», оскільки відсутня сума нарахованої заробітної плати за цей період до МДЗ України (форми ОК-5 від 13.02.2019 року), позивач зазначав, що факт його роботи на зазначено підприємстві підтверджується записом у трудовій книжці та відповідно факт нарахування заробітної плати підтверджується розрахунковими листами про нарахування роботодавцем заробітної плати за січень, лютий 2019 року. Окрім того, позивач вказує на те, що відповідно до вимог чинного пенсійного законодавства відповідач мав змогу самостійно довідатися про факт нарахування заробітної плати звернувшись з відповідним запитом до підприємства. В зв`язку з чим. Позивач просив суд скасувати спірне рішення та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву на позовну заяву відповідач посилається на те, що позивач 11.02.2019 року звернувся до управління з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідач зазначив, що на час звернення страховий стаж позивача склав 21 рік 01 місяць 11 днів, в тому числі пільговий стаж, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах складає 24 роки 01 місяць 08 днів (за ст. 14-25-шахтарі 07 років 05 днів та за статтею 14-20 складає 13 років 10 місяців 03 дні). За кожен повний рік роботи на провідних посадах додатково зараховано 3 місяці відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8 за 13 років додатково нараховано 03 роки 03 місяці. Відповідач вказує на те, що пільгового стажу позивача не були зараховані періоди роботи на ЗАТ «Вуглевидобуток» з 01.03.1998 року по 02.06.1998 року та ТОВ «Укрцентраль» з 24.10.2018 року по 10.02.2019 року, оскільки позивачем не були надані довідки про спуски з шахти. Відповідач зазначав, що для підтвердження пільгового стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах є за необхідне підтверджувати спеціальний (пільговий) стаж довідками за правилами встановленими Порядком № 637 та надання довідок підтверджуючих зайнятість в підземних (гірничих) роботах спусками під землею. Відповідач посилається на те, що трудова книжка підтверджує наявність трудового стажу роботи (загального), а не спеціального. Стосовно не зарахування до пільгового стажу період перебування у учбовій відпустці не можуть бути зараховані до пільгового стажу роботи, так як у пільговій довідці не відображено відомості про те, що оплата проводилась за тарифною ставкою підземного робочого. Щодо не зарахування до страхового стажу періодів роботи на підприємстві ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.11.2016 року по 21.10.2018 року, відповідач зазначив, що у відомостях про сплату єдиного внеску до Міністерства доходів і зборів України (форми ОК-5 від 13.02.2019 року) відсутня інформація щодо сплати єдиного внеску. Відповідач зазначає, що відповідно до ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж це період (строк) протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Відповідач посилається на те, що оскільки ВП «Шахта «Котляревська» не сплачено єдиний соціальний внесок за період з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.11.2016 року по 21.10.2018 року позивач не має право на зарахування до страхового стажу зазначеного періоду роботи. Стосовно не зарахування до страхового стажу періодів роботи на підприємстві ТОВ «Укрцентраль» з 01.01.2019 року по 10.02.2019 року відповідач зазначав, що оскільки в індивідуальних відомостях відсутня інформація про нарахування заробітної плати позивачу останній не має на зарахування зазначеного періоду роботи до страхового стажу відповідно до Закону № 1058. З огляду на вищевикладене, відповідач вважає, що приймаючи рішення про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах він діяв у межах та у спосіб визначений чинним законодавством.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14 червня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 09 липня 2019 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09 липня 2019 року відкладено розгляд справи на 05 серпня 2019 року, у зв`язку з необхідністю витребування додаткових доказів по справі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05 серпня 2019 року призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження у підготовче засідання на 02 вересня 2019 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 02 вересня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

З огляду на те, що позивач та представник відповідача у судове засідання не з`явився, суд приходить до висновку про розгляд справи в порядку письмового провадження без участі сторін.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту громадянина України серія НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 (а.с. 9-11).

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 11.02.2019 року звернувся до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою № 125 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 46).

До заяви позивачем були надані наступні документи: заява, копія паспорту і ІНН, копія трудової книжки серія НОМЕР_3 від 18.03.1998 року, довідки про особливий характер роботи видана підприємством ВП Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» № 26/108 від 22.02.2017 року, довідка про підземні спуски в шахту з підприємства ВП Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» № 26/108 від 22.07.2017 року, виписка з наказу про атестацію робочих місць ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» № 26/108 від 22.02.2017 року, довідки про особливий характер роботи надані підприємством ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» № 09-23/243 від 29.01.2019 року, № 09-23/448 від 19.02.2019 року, довідка про особливий характер роботи видана підприємством ТОВ «Укрцентраль» б/н від 11.02.2019 року, довідка про підземні спуски в шахту з підприємства ТОВ «Укрцентраль» б/н від 11.02.2019 року, довідка видані Новогродівською міською радою «архівний відділ» № 18 від 16.02.2017 року, довідка про нарахування заробітної плати видана ВП Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» № 52/03р від 14.03.2017 року.

18 лютого 2019 року Селидовським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії (а.с. 17).

Зі змісту рішення встановлено, що відповідно до наданих документів, страховий стаж заявника складає 21 рік 01 місяць 11 днів. В тому числі підземно роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах складає 24 роки 01 місяць 08 днів, в тому числі за ст. 14-20 шахтарі складає 13 років 10 місяців 03 дні, за ст. 14-25 шахтарі складає 07 років 05 днів, за кожний повний рік роботи на провідних посадах додатково зараховано 3 місяці згідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 за 13 років додатково зараховано 03 роки 03 місяці.

До пільгового стажу не зараховано період учбових відпусток (352 дні), безкоштовних відпусток (19 днів), курси підвищення кваліфікації (14 днів) на підприємстві ВП «Шахта «Котляревська» та страйки (38 днів), учбових відпусток (04 дні), безкоштовних відпусток (01 день), прогули (03 дні), січень 1999 року відсутні контрольні табеля, на підприємстві ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля».

До пільгового стажу не зараховано періоди: з 01.03.1998 року по 02.06.1998 року на підприємстві ЗАТ «Вугледобуток», оскільки відсутня пільгова довідка та довідка про спуски з шахти; з 24.10.2018 року по 10.02.2019 року на підприємстві ТОВ «Укрцентраль», оскільки відсутня довідка про підземні спуски з шахт, на яких ОСОБА_1 працював в цей час.

До страхового стажу не зараховано періоди роботи з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.11.2016 року по 21.10.2018 року на підприємстві ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля», оскільки відсутні відомості про сплату щомісячних внесків за періоди до МДЗ України (форми ОК-5 від 13.02.2019 року) та з 01.01.2019 року по 10.02.2019 року на підприємстві ТОВ «Укрцентраль», оскільки відсутня сума нарахованої заробітної плати за цей період до МДЗ України (форма ОК-5 від 13.02.2019 року).

За таких обставин гр. ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку за нормами п. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю пільгового стажу 25 років в підземних умовах.

Право на пенсію за нормами п. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заявник набуде за умови роботи на посаді, яка дає право на призначення пенсії на пільгових умовах та набуття 25 років пільгового стажу роботи в підземних умовах або за нормами статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» після досягнення 50 років.

Не погодившись з рішенням Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України «Про пенсійне забезпечення».

Закон України «Про пенсійне забезпечення» №1788 від 05.11.1991 року, відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Частиною першою статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1.6, 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Пунктом 2.1 Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: 1) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; 2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення; 3) для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 3, 4 до Положення); 4) документи про місце проживання (реєстрації) особи; 5) документи, які засвідчують особливий статус особи; 6) документ уповноваженого органу Російської Федерації про те, що особі не призначалась пенсія за місцем реєстрації на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, та особисту декларацію про відсутність громадянства держави-окупанта (для призначення пенсій особам, зазначеним у пункті 1.3 розділу І цього Порядку).

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пункт 3 Порядку № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (надалі - Порядок), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

З аналізу зазначеного суд доходить висновку, що використання норм постанови № 637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.

Суд зазначає, що вищевказаний Порядок, як вбачається з його назви та змісту, поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до пункту 3 Порядку, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Таким чином, довідка уточнюючого характеру може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка чи відповідні записи у трудовій книжці. Крім того, після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж в період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці. При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено Законом України «Про пенсійне забезпечення» (статті 13,62), і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі Мінпраці) від 01.09.1992 № 41 (далі Методичні рекомендації).

Відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць, затвердженого Постановою Кабінетом Міністрів України від 01 серпня 1992 року (який набрав чинності 21 серпня 1992 року) встановлено, що атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Згідно із зазначеним нормативним актами основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України.

Атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. До складу комісії включається уповноважений представник виборного органу первинної профспілкової організації, а в разі відсутності профспілкової організації - уповноважена найманими працівниками особа.

Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: картка умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

З копії трудової книжки № АР НОМЕР_4 встановлено, що ОСОБА_1 15.12.1994 року прийнятий на роботу до ДВАТ «Шахта 1-3 Новогродівська» на посаду учня гірника поверхні на дільницю № 9; 23.01.1995 року переведений гірником поверхні 3 розряду на ділянку № НОМЕР_5 ; 02.01.1996 року переведений учнем гірника підземного на ділянку № НОМЕР_5 ; 03.01.1996 року направлений на курсове навчання з відривом від виробництва по професії гірник підземний; 26.01.1996 року практика по професії; 09.02.1996 року гірником підземним 3 розряду з повним робочим днем в шахті; 28.02.1998 року звільнений за переведенням; 01.03.1998 року прийнятий по переводу до ЗАТ «Вуглевидобуток» на посаду гірника підземного 3 розряду з повним робочим днем в шахті; 02.06.1998 року звільнений за власним бажанням; 11.06.1998 року прийнятий до ДВАТ «Шахта 1-3 Новогродівська» на посаду гірника підземного 3 розряду на ділянку енергомеханічна служба; 01.10.1998 року направлений на курсове навчання з відривом від виробництва по професії електрослюсар підземний; 21.01.1999 року практика по професії; 18.03.1999 року переведений електрослюсарем підземним 4 розряду на ділянку електромеханічний відділ; 14.09.2001 звільнений за власним бажанням; 24.10.2001 року прийнятий на роботу ДВАТ «Шахта «Росія» ДП ДХК «Селидіввугілля» на посаду учня прохідника; 04.12.2001 року переведений прохідником 5 розряду з повним робочим днем в шахті; 16.06.2009 року направлений на курсове навчання з відривом від виробництва; 21.10.2018 року звільнений за власним бажанням; 24.10.2018 року прийнятий на роботу до ТОВ «Укрцентраль» на посаду прохідника підземного 5 розряду з повним робочим днем в шахті; станом на час прийняття рішення працює на зазначеній посаді.

З огляду на матеріали справи до пільгового стажу роботи позивача не зараховано періоди роботи на підприємстві ЗАТ «Вугледобуток» з 01.03.1998 року по 02.06.1998 року, оскільки відсутня пільгова довідка та довідка про спуски з шахти.

Як вже зазначалось, основним документом що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, однак за умови відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

Суд звертає увагу на те, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати вищезазначені довідки лише у випадку відсутності трудової книжки або відповідного запису у трудовій книжки.

Проаналізувавши трудову книжку позивача серії НОМЕР_6 № 191508 судом встановлено, що позивач у період з 01.03.1998 року по 02.06.1998 року працював на підприємстві ЗАТ «Вуглевидобут» на посаді гірника підземного 3 розряду з повним робочим днем в шахті.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 «Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років» професія позивача «гірник підземний» входить до Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років.

Суд звертає увагу, що у трудовій книжці серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 міститься необхідна інформація, яка підтверджує, що позивач у спірний період працював на посаді гірника підземного з повним робочим днем в шахті.

Отже, за наявності у позивача основного документу, що підтверджує стаж роботи, та відповідного запису у ній, відсутні підстави та необхідність у підтвердженні стажу роботи відповідно до Постанови КМУ № 637, у зв`язку із чим, положення Порядку підтвердження стажу роботи, затвердженого вказаною постановою застосуванню у даному випадку не підлягають.

На підставі викладено суд приходить висновку про необхідність зарахування до пільгового стажу періоду роботи позивача на підприємстві ЗАТ «Вуглевидобуток» з 01.03.1998 року по 02.06.1998 року на посаді гірника підземного 3 розряду з повним робочим днем в шахті.

Стосовно не зарахування до пільгового стажу періоду роботи на підприємстві ТОВ «Укрцентраль», оскільки відсутня довідка про підземні спуски в шахту, на якій ОСОБА_1 працював в цей час, суд зазначає наступне.

Згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній б/н від 11.02.2019 року, виданої ТОВ «Укрцентраль» встановлено, що ОСОБА_1 працює повний робочий день на Товаристві з обмеженою відповідальністю «Укрцентраль» з 24.10.2018 року по теперішній час виконує роботи в підземних умовах на вугільних шахтах (на глибині більше 150 м) на посаді прохідника 5 розряду, що передбачена за Списком № 1 розділу 1 «Гірничі роботи», підрозділ 1 «Підземні роботи в шахтах», позиція 1.1, що передбачено Постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 24.06.2016 року (а.с. 47).

Зазначена довідка була надана позивачем до управління Пенсійного фонду при зверненні з заявою про призначення пенсії.

Крім того, позивачем була надана довідка про підземні виходи б/н від 11.02.2019 року, яка видана ОСОБА_1 про те що він дійсно працював повний робочий день під землею у ТОВ «Укрцентраль» з 24.10.2018 року і по теперішній час працює за професією «прохідник підземний» (а.с. 48).

Згідно довідки наявні такі відомості про спуски в шахту ОСОБА_2 . ОСОБА_3 у 2018 році: 6ін спусків у жовтні; 19+3ін листопаді; 16+4ін грудні.

Також, суд звертає увагу на те, що згідно записів у трудовій книжці встановлено, що позивач у період з 24.10.2018 року та по теперішній час працював «прохідником підземним» з повним робочим днем.

Відповідно до витягу з наказу ТОВ «Укрцентраль» № 2-04 від 02.04.2018 року (первинний) «Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці» прохіднику підземному ОСОБА_1 підтверджено право на пільгову пенсію за Списком №1, розділом 1 «Гірничі роботи», підрозділом 1 «Підземні роботи в шахтах» код 1.1а «всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах» (а.с. 49).

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що позивачем при зверненні до управління з заявою про призначення пенсії були надані усі необхідні докази, які підтверджують пільговий характер робіт позивача та мав право на зарахування періоду роботи на ТОВ «Укрцентраль» у період з 24.10.2018 року по 10.02.2019 року.

Також стосовно посилання відповідача на те, що позивачем не була надана довідка про підземні спуски в шахту з підприємства ТОВ «Укрцентраль» суд зазначає наступне.

Приписами статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

З аналізу вищезазначених положень, суд приходить до висновку про те, що органи, які призначають пенсію мають право перевіряти надані заявником документи, а саме вимагаючи відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряючи обґрунтованість їх видачі.

Суд звертає увагу, що відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували той факт, що відповідач вчиняв будь - які дії для перевірки інформації зазначених у довідках ТОВ «Укрцентраль», а також стосовно звернення до підприємства з вимогою надати довідку про підземні спуски в шахту за спірний період.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до п. 1.7 Порядку № 22-1 у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

З огляду на матеріли справи судом встановлено, що відповідач не повідомив позивача про необхідність надання довідки про підземні спуски в шахту та не надав передбачений законом строк для надання додаткових доказів чим порушив право позивача на пенсію.

Отже, суд дійшов висновку, що позивачу до пільгового стажу слід зарахувати період роботи у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Укрцентраль» з 24.10.2018 року по 10.02.2019 року.

Як встановлено з рішення Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області до пільгового стажу позивача не зараховано періоди учбових відпусток: 352 дні під час роботи на підприємстві ВП «Шахта «Котляревська» та 73 дні під час роботи на підприємстві ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська».

З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Згідно статті 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» від 10 лютого 1998 року № 103/98-ВР, час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців. Випускникам закладів професійної (професійно-технічної) освіти денної форми навчання, які навчалися 10 і більше місяців, надається оплачувана відпустка підприємством, установою, організацією протягом перших трьох місяців роботи в ньому. Тривалість щорічної основної відпустки випускників віком до 18 років становить тридцять один календарний день, випускників віком понад 18 років - відповідно до встановленої на підприємстві для робітників відповідної професії, спеціальності, посади.

Пункт 8 Порядку № 637 передбачає, що час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Згідно довідки № 215/06р від 26.06.2019 року, виданої ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» встановлено, що ОСОБА_1 під час роботи надавалась учбова відпустка: 12 днів вересень 1999 року, 17 днів січень 2000 року, 11 днів травень 2000 року, 12 днів жовтень 2000 року, 4 дні січень 2001 року. 5 днів лютий 2001 року, 12 днів червень 2001 року (а.с. 31).

Відповідно до довідки № 01/1807 від 25.06.2019 року, виданої ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» встановлено, що ОСОБА_1 під час роботи надавалась учбова відпустка: 17 днів грудень 2001 року, 11 днів лютий 2002 року, 53 дні з 29.03. по 24.05.2002 року, 5 днів вересень 2003 року, 12 днів грудень 2003 року, 13 днів травень 2004 року, 15 днів з 25.01.-08.02.2005 року, 15 днів з 25.05. по 08.06.2005 року, 20 днів жовтень 2005 року, 31 день з 14.11. по 14.12.2005 року, 5 днів вересень 2006 року; 15 днів грудень 2006 року, 20 квітень 2007 року, 120 днів з 24.09.2007 року по 23.01.2008 року (а.с. 32).

Судом встановлено, що позивач у 2002 році закінчив Селидівський гірничий технікум за спеціальністю «Експлуатація і ремонт гірничого електромеханічного обладнання і автоматичних пристроїв» і здобув кваліфікацію гірничого техніка електромеханіка, що підтверджується дипломом серії НОМЕР_7 № 17546157 (а.с. 69); у 2005 році закінчив Національний гірничий університет і отримав базову вищу освіту за напрямом підготовки "Гірництво" та здобув кваліфікацію бакалавра, молодшого гірничого інженера (а.с. 71); у 2008 році закінчив Національний гірничий університет і отримав повну вищу освіту за спеціальністю "Розробка родовищ корисних копалин" та здобув кваліфікацію гірничого інженера (а.с. 70).

Суд зазначає, що під час навчання позивач працював за професіями, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, отже, періоди перенбування в учбових відпустках повинні бути зараховані до пільгового стажу.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 217 Кодексу законів про працю України на час додаткових відпусток у зв`язку з навчанням (статті 211, 213, 216 цього Кодексу, за працівниками за основним місцем роботи зберігається середня заробітна плата.

Так, згідно довідки № 04-22/2372 від 13.08.2019 року, виданої ВП «Шахта «Котляревська» та довідки № 258/06р від 12.08.2019 року, виданої ВП «Шахта 1-3 Новогродівка» ДП «Селидіввугілля» встановлено, що оплата праці ОСОБА_1 у період перебування в учбових відпустках здійснювалась з розрахунку середнього заробітку прохідника (згідно особового рахунку № НОМЕР_8 ) та електрослюсаря підземного відповідно (згідно особистого розрахунку № 1306) (а.с. 78, 79).

Отже, враховуючи те, що за позивачем в період учбових відпусток за основним місцем роботи позивача зберігалась середня заробітна плата, суд приходить висновку про необхідність зарахування до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 період перебування в учбових відпустках в загальній кількості 425 днів.

Стосовно не зарахування до страхового стажу період роботи на підприємства ВП Шахта Котляревська ДП Селидіввугілля з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.01.2019 року по 10.02.2019 року, суд зазначає наступне.

Приписами пункту 1 частини 1 статті 14 Закону № 1058 визначено, що страхувальниками відповідно до цього Закону є, зокрема, роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об`єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - підприємці та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10 статті 11 цього Закону.

Частиною 1 статті 15 вказаного Закону передбачено, що платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині 1 статті 12 цього Закону.

Пунктом 1 частини 1 статті 14 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування передбачено, що страхувальниками відповідно до цього Закону є роботодавці, в тому числі на підприємствах, установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України.

Відповідно до ч. 5 ст. 20 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків.

Частиною 6 статті 20 цього Закону визначено, що перерахування страхових внесків здійснюється страхувальниками одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі або з виручки від реалізації товарів (послуг). При цьому фактичним одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу) вважається одержання відповідних сум готівкою, зарахування на банківський рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, одержання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей в рахунок зазначених виплат (доходу), фактичне здійснення із цих виплат (доходу) відрахувань, передбачених законодавством або за виконавчими документами, чи будь-яких інших відрахувань.

У частині 9 ст. 20 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначено, що днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду;

Частинами 10, 12 статті 20 цього Закону передбачено, що якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків. Установи банків приймають від страхувальників платіжні доручення та інші платіжні документи на видачу (перерахування) коштів для виплат заробітної плати (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески, та здійснюють видачу (перерахування) зазначених коштів лише за умови одночасного подання страхувальником платіжних документів про перерахування коштів для сплати відповідних сум страхових внесків або документів, що підтверджують фактичну сплату цих сум, у порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Національним банком України та центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення. У разі невиконання банками цієї вимоги вони за рахунок власних коштів у порядку, встановленому Національним банком України, сплачують відповідному територіальному органу Пенсійного фонду суму, що дорівнює сумі несплачених страхових внесків, з правом зворотної вимоги до страхувальників щодо відшкодування цієї суми.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст.24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Частиною 3 статті 24 цього Закону визначає, що страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно довідки ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» № 04-22/1710 від 04.06.2019 року встановлено, що за період з 01.11.2016 року по 21.10.2018 року на заробітну плату ОСОБА_1 щомісячно на зарплату нараховувався єдиний соціальний внесок у розмірі 22% (а.с. 13).

Згідно довідки ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» № 04-22/1710 від 04.06.2019 року встановлено, що за період з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року на заробітну плату ОСОБА_1 щомісячно на зарплату нараховувався єдиний соціальний внесок у розмірі 49,7%, та утримував із його заробітної плати страхові виплати у розмірі 2,00% (а.с. 14).

Крім того, відповідно довідки № 06-04/1708 від 04.06.2019 року, виданої ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» встановлено, що утримані із заробітної плати, нараховані на заробітну плату працівників ВП «Шахта «Росія» ДП «Селидіввугілля» страхові внески за період з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року у Пенсійний фонд м. Новогродівки перераховані повністю. Єдиний соціальний внесок, нарахований на заробітну плату працівників ВП «Шахта «Росія» ДП «Селидіввугілля» за період з 01.11.2016 року по 21.10.2018 року у Покровську ОДПІ перерахований повністю (а.с. 12).

Судом встановлено, що відокремленим підрозділом «Шахта «Росія» Державного підприємства Селидіввугілля щомісячно звіти про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за спірний період з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.11.2016 року по 21.10.2018 року. Крім того, підприємство здійснювалось нарахування єдиного внеску заробітну плату позивача та сплачувало єдині внески шляхом безготівкового перерахування коштів.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що сам факт не зарахування сум єдиного внеску, сплачених із заробітної плати позивача, на банківський рахунок Пенсійного фонду, про що стверджує відповідач, за відсутності вини ОСОБА_1 не є підставою для відмови у зарахуванні їй страхового стажу за вищевказані періоди. Крім того, оскільки із заробітної плати позивача щомісячно перераховувалися суми єдиного соціального внеску, а отже позивач не повинен нести відповідальність за неналежне виконання підприємством своїх обов`язків по сплаті обов`язкових платежів.

З огляду на вищевикладене, суд приходить висновку, що Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області не правомірно не зарахувало до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи у Відокремленому підрозділі «Шахта «Котляревська» Державного підприємства «Селидіввугілля» з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.11.2016 року по 21.10.2018 року, оскільки підприємство, де працював позивач, не сплачував єдиний внесок.

Стосовно не зарахування до страхового стажу період роботи у ТОВ «Укрцентраль» з 01.01.2019 року по 10.02.2019 року, суд зазначає, що відсутність інформацію про нарахування заробітної плати в Індивідуальних відомостях про застраховану особу не може позбавляти права позивача на зарахування періодів роботи до страхового стажу, оскільки основним документом що підтверджує стаж є трудова книжка, яка містить усі необхідні записи про роботу позивач у спірний період.

Окрім того, суд вказує на те, що відповідач відповідно до вимог пенсійного законодавства мав право звернутися до ТОВ «Укрцентраль» або до позивача з вимогою надати інформацію про нарахування заробітної плати з 01.01.2019 року по 10.02.2019 року, однак відповідачем не були вчинені дії щодо отримання такої інформації, що є порушенням вимог Порядку № 22-1.

Також, позивачем до матеріалів справи долучено розрахункові листки за січень та лютий 2019 року, відповідно до яких встановлено, що позивачу нараховувалась заробітна плата (а.с. 15, 16).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що до страхового стажу ОСОБА_1 необхідно зарахувати період роботи на підприємстві ВП Шахта Котляревська ДП Селидіввугілля з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.01.2019 року по 10.02.2019 року та на підприємстві ТОВ «Укрцентраль» з 01.01.2019 року по 10.02.2019 року.

Таким чином, суд вважає, що спірне рішення Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 18 лютого 2018 року про відмову у призначенні пенсії, прийнято без повного з`ясування усіх обставин справи та дослідження не в повному обсязі документів наданих позивачем при зверненні з заявою про перерахунок пенсії, в зв`язку з чим рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України уразі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень.

Приписами частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі вищевикладеного, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення Селидовського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області від 18 лютого 2019 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії, зобов`язання Селидовського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області з урахуванням висновків суду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії на пільгових умовах № 125 від 11 лютого 2019 року із зарахуванням до спеціального (пільгового) стажу час перебування в учбовій відпустці в загальній кількості 425 днів, період роботи на підприємстві ЗАТ «Вуглевидобуток» з 01.03.1998 року по 02.06.1998 року, період роботи на підприємстві ТОВ «Укрцентраль» з 24.10.2018 року по 10.02.2019 року, до страхового (загального) стажу: період роботи на підприємстві ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року та на підприємстві ТОВ «Укрцентраль» з 01.01.2019 року по 10.02.2019 року.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, оскільки підставою звернення позивача до суду стали неправомірні дії відповідача, суд вважає за доцільне стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 768,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення Селидовського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області від 18 лютого 2019 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії, зобов`язання Селидовського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області з урахуванням висновків суду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії на пільгових умовах № 125 від 11 лютого 2019 року із зарахуванням до спеціального (пільгового) стажу час перебування в учбовій відпустці в загальній кількості 425 днів, період роботи на підприємстві ЗАТ «Вуглевидобуток» з 01.03.1998 року по 02.06.1998 року, період роботи на підприємстві ТОВ «Укрцентраль» з 24.10.2018 року по 10.02.2019 року, до страхового (загального) стажу: період роботи на підприємстві ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року та на підприємстві ТОВ «Укрцентраль» з 01.01.2019 року по 10.02.2019 року задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Селидовського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області від 18 лютого 2019 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії.

Зобов`язати Селидовського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області () з урахуванням висновків суду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про призначення пенсії на пільгових умовах № 125 від 11 лютого 2019 року із зарахуванням до спеціального (пільгового) стажу час перебування в учбовій відпустці в загальній кількості 425 днів, період роботи на підприємстві ЗАТ «Вуглевидобуток» з 01.03.1998 року по 02.06.1998 року, період роботи на підприємстві ТОВ «Укрцентраль» з 24.10.2018 року по 10.02.2019 року, до страхового (загального) стажу: період роботи на підприємстві ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року та на підприємстві ТОВ «Укрцентраль» з 01.01.2019 року по 10.02.2019 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України (84500, Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв праці, буд. 6, ) судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Повний текст постанови складено та підписано 10 вересня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15-5 п. 15 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.В. Олішевська