Справа № 826/19155/15
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2019-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

28 серпня 2019 року № 826/19155/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О., за участі секретаря судового засідання Яцеленко Ю.О., представника позивача Солов`я А.В. (довіреність від 15.01.2019 року №177/26-15-10/06-12), представника відповідача Заікіна О.Г. (довіреність від 25.03.2019 року №18/04-468), вирішивши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомГоловного управління ДФС у м. Києві
до третя особа Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України Державне підприємство «Український науково-дослідний інститут зв`язку»
про стягнення податкового боргу у розмірі 2 906 704,91 грн.,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління ДФС України (далі також - позивач) до Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (далі також - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні відповідача, Державне підприємство «Український науково-дослідний інститут зв`язку» (далі також - третя особа, ДП «УНДІЗ»), про стягнення податкового боргу у розмірі 2 906 704,91 грн.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що третя особа є юридичною особою, зареєстрованою Головним управлінням юстиції у м. Києві з 18.12.1991 року №10016748 та взятою на податковий облік Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві з 18.12.1991 року як платник податків.

Засновником цього підприємства є відповідач - Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Станом на 20.08.2015 року ДП «УНДІЗ» має податкову заборгованість у сумі 2 906 704,91 грн., яка виникла по податку на додану вартість у розмірі 2 806 204,87 грн., по земельному податку з юридичних осіб в розмірі 100 499,86 грн., по іншим зборам за забруднення навколишнього природного середовища в розмірі 0, 18 грн.

В зв`язку з несплатою цього податкового боргу, на виконання пункту 6.2.3 статті 6 Закону України «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» ДПІ у Солом`янському районі міста Києва з урахуванням норм діючого законодавства вручено уповноваженій особі ДП «УНДІЗ» податкові вимоги від 14.05.2008 року №1/1258 та від 21.07.2008 року №2/1821.

Також, в зв`язку з несплатою податкового боргу, з урахуванням норм Закону України «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» позивачем складено акт опису майна від 17.07.2018 року №12, відомості з якого внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Крім того, позивач звертався до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовними заявами про стягнення з ДП «УНДІЗ» на користь держави податкової заборгованості.

Постановами Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.06.2011 року у справі №2а-5683/11/2670, від 31.01.2013 року у справі №2а-17214/12/2670, від 05.02.2014 року у справі №826/20661/13-а, від 21.07.2014 року у справі №826/9328/14 задоволено позовні вимоги ДПІ у Солом`янському районі ГУ Міндоходів у м. Києві до ДП «УНДІЗ» про стягнення заборгованості.

На підставі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.12.2013 року у справі №2а-5683/11/2670, позивачем отримано виконавчий лист від 22.08.2012 року та направлено останній до Відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, після чого позивачем отримано постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та про арешт майна боржника від 22.08.2012 року у ВП №33947546.

На підставі вищевказаних судових рішень позивачем направлялися до установ банку інкасові доручення, проте які не було виконано та повернуті контролюючому органу на тій підставі, що арешт на кошти боржника накладено іншим виконавчим документом та відсутні рахунки платника.

На виконання пункту 96.2. статті 96 Податкового кодексу України, ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві звернулося до Адміністрації державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України з поданням від 14.02.2015 року №4493/10/26-58-23-01-14, у відповідь на яке відповідачем відмовлено листом від 03.04.2015 року №16/05/03-850.

Враховуючи викладене, позивач звернувся із позовом для стягнення заборгованості у судовому порядку.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва Кротюком О.В. від 04.09.2015 року відкрито провадження у справі.

Через канцелярію суду відповідачем подано клопотання про колегіальний розгляд справи та пояснення щодо обставин справи.

Через канцелярію суду 26.10.2015 року відповідачем подано заперечення на позовну заяву та клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.10.2015 року закінчено підготовче провадження у справі.

На підставі розпорядження про повторний автоматичний розподіл від 15.02.2016 року №459 та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.02.2016 року визначено головуючого суддю Качура І.А. для розгляду адміністративної справи №826/19155/15.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва Качура І.А. прийнято справу до свого провадження та призначено справу до колегіального розгляду.

Через канцелярію суду 25.02.2016 року відповідачем подано клопотання про доручення документів до матеріалів справи.

Протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів від 02.03.2016 року визначено склад колегії суддів.

Через канцелярію суду 22.03.2016 року відповідачем подано заперечення на адміністративний позов.

Заперечення на позов обґрунтовано тим, що ДП «УНДІЗ» входить до Переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, затвердженого Законом України від 07.07.1999 року №847-XIV.

Так, положеннями статті 87 Податкового кодексу України визначено, що не можуть бути використані як джерела погашення податкового боргу платника податків майно, включене до складу цілісних майнових комплексів державних підприємств, які не підлягають приватизації.

Відповідач вважає, що звернення до суду з метою стягнення податкового боргу на підставі статті 96 Податкового кодексу України є передчасним, оскільки контролюючим органом не досліджено дебіторської заборгованості ДП «УНДІЗ» або її передання третім особам. Крім того, позивачем не зазначено і не надано суду доказів наявності іншого майна ДП «УНДІЗ», відмінного від цілісного майнового комплексу, що перебуває у податковій заставі та може бути джерелом погашення, зазначеного у позовній заяві, боргу.

26.10.2015 року відповідачем подано клопотання про залишення позову без розгляду.

У судовому засіданні 23.03.2016 року колегією суддів визнано неявку позивача без поважних причин.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.04.2016 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду. Судом встановлено дотримання позивачем процесуального строку звернення до адміністративного суду із позовом.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 09.08.2017 року змінено склад колегії суддів.

На підставі розпорядження про повторний автоматичний розподіл від 10.10.2017 року №5753 та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.10.2017 року визначено головуючого суддю Маруліну Л.О. для розгляду адміністративної справи №826/19155/15.

15.12.2017 року набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України в новій редакції (далі по тексту - КАС України в чинній редакції), визначеній Законом України від 03.10.2017 року №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Згідно з пунктом 10 частиною першою Розділу VII Перехідних положень, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.04.2018 року суддею Маруліною Л.О. прийнято адміністративну справу №826/19155/15 до свого провадження та ухвалено розглядати одноособово.

Через канцелярію суду 12.06.2018 року відповідачем подано заперечення на адміністративний позов.

У підготовче судове засідання 13.06.2018 року прибув відповідач. Позивач та третя особа, належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення підготовчого засідання, відповідно до рекомендованих поштових повідомлень про вручення, які містяться в матеріалах справи, явку належних представників не забезпечили. Заяв та клопотань до суду не надходило.

Керуючись пунктом першим частини третьої статті 205 КАС України ухвалив проводити попереднє судове засідання за даної явки.

Судом надано слово представнику відповідача, який проти позову заперечує. Зазначає, що позивачем не досліджено дебіторську заборгованість підприємства, а докази погашення вказаної дебіторської заборгованості або її передання третім особам у справі - відсутні, з огляду на що, вважає звернення позивача до відповідача із поданням в порядку статті 96 Податкового кодексу України, а також подання до суду позову про звернення на кошти стягнення податкового боргу передчасними, неправомірними та необґрунтованими.

Враховуючи те, що адміністративна справа вже тривалий час перебуває у провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем заявлено клопотання про надання позивачем актуального розрахунку майна платника, що перебуває у податковій заставі, станом на 01.01.2018 року.

Заслухавши пояснення представника відповідача та обґрунтованість зазначеного клопотання відповідача, ухвалою суду задоволено клопотання та зобов`язано позивача надати до суду актуальний розрахунок податкового боргу платника, станом на 01.01.2018 року. Оголошено перерву у справі до 05.07.2018 року.

У підготовче засідання 05.07.2018 року прибули представники відповідача.

З огляду на не подання позивачем витребуваних документів - актуального розрахунку, судом відкладено підготовче засідання на 16.08.2018 року.

Через канцелярію суду 11.07.2018 року представником позивача подано витребуваний розрахунок.

У підготовче засідання 16.08.2018 року прибули представники відповідача.

З огляду на відсутність представника позивача, судом відкладено підготовче засідання на 07.11.2018 року.

Через канцелярію суду 06.11.2018 року представником відповідача подано заперечення на розрахунки податкового боргу.

У підготовче засідання 07.11.2018 року прибули представники позивача та відповідача. Третьою особою, належним чином повідомленою про дату, час та місце проведення підготовчого засідання, відповідно до рекомендованих поштових повідомлень про вручення, які містяться в матеріалах справи, явку належного представника не забезпечено. Заяв та клопотань до суду не надходило.

Водночас, з огляду на недопущення судом представника позивача як належного у розумінні норм КАС України, судом відкладено підготовче засідання на 23.01.2019 року.

Через канцелярію суду 04.12.2018 року представником позивача подано заяву про заміну неналежного позивача у справі на ГУ ДФС у м. Києві.

У підготовче засідання 23.01.2019 року прибули представники відповідача. Позивач та третя особа, належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення підготовчого засідання, відповідно до рекомендованих поштових повідомлень про вручення, які містяться в матеріалах справи, явку належних представників не забезпечили. Заяв та клопотань до суду не надходило.

Судом повідомлено про надходження клопотання позивача про заміну неналежного позивача у справі.

Представниками відповідача зазначено про необґрунтованість клопотання, з огляду на що, суд дійшов висновку про відкладення підготовчого засідання до 07.02.2019 року з метою вирішення цього клопотання за участі позивача.

У підготовче засідання 07.02.2019 року прибули представник позивача та представники відповідача. Третьою особою, належним чином повідомленою про дату, час та місце проведення підготовчого засідання, відповідно до рекомендованих поштових повідомлень про вручення, які містяться в матеріалах справи, явку належного представника не забезпечено. Заяв та клопотань до суду не надходило.

З метою належного розгляду клопотання позивача про заміну неналежного позивача у справі, судом зобов`язано представника позивача надати належні докази необхідності такої заміни та відкладено підготовче засідання на 11.03.2019 року.

Через канцелярію суду 19.02.2019 року представником позивача надано докази, витребувані судом.

У підготовче засідання 11.03.2019 року прибули представник позивача та представники відповідача. Третьою особою, належним чином повідомленою про дату, час та місце проведення підготовчого засідання, відповідно до рекомендованих поштових повідомлень про вручення, які містяться в матеріалах справи, явку належного представника не забезпечено. Заяв та клопотань до суду не надходило.

Під час підготовчого засідання на підставі статті 48 КАС України замінено неналежного позивача у справі з Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління ДФС України та Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві, з огляду на що, підготовче засідання відкладено до 10.06.2019 року.

У підготовче засідання 10.06.2019 року прибули представник позивача та представники відповідача. Третьою особою, належним чином повідомленою про дату, час та місце проведення підготовчого засідання, відповідно до рекомендованих поштових повідомлень про вручення, які містяться в матеріалах справи, явку належного представника не забезпечено. Заяв та клопотань до суду не надходило.

Судом поставлено на обговорення питання про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду. Присутні в засіданні представники сторін проти закінчення підготовчого провадження не заперечували.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.06.2019 року закрито підготовче провадження. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 24.07.2019 року.

У судове засідання 24.07.2019 року прибули представник позивача та представник відповідача. Третьою особою, належним чином повідомленою про дату, час та місце проведення підготовчого засідання, відповідно до рекомендованих поштових повідомлень про вручення, які містяться в матеріалах справи, явку належного представника не забезпечено. Заяв та клопотань до суду не надходило.

Судом заслухано вступні слова представників сторін та відкладено судове засідання на 28.08.2019 року.

У судове засідання 28.08.2019 року прибули представники сторін.

Відповідно до частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у відкритому судовому засіданні 28.08.2019 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

Державне підприємство «Український науково-дослідний інститут зв`язку» є юридичною особою, засновником якого є Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

ДП «УНДІЗ» зареєстровано Головним управлінням юстиції у м. Києві з 18.12.1991 року за №10016748 та взято на податковий облік Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві з 18.12.1991 року як платник податків.

Законом України від 07.07.1999 року № 847-XIV «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягає приватизації» внесено ДП «УНДІЗ» до переліку об`єктів прав державної власності, що не підлягають приватизації.

Міністерством економічного розвитку і торгівлі України на виконання доручення Прем`єр-міністра України від 30.04.2014 року №11502/2/1-14 внесено пропозицію про внесення змін до переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, зокрема, виключити з переліку ДП «УНДІЗ», оскільки в результаті перевірки фінансово-господарської діяльності ДП «УНДІЗ» у березні 2007 рок Державною податковою інспекцією виявлено низку недоліків з недоплати податків та інших зборів до Державного бюджету та нараховано штрафні санкції. На час звернення на кошти та майно ДП накладено арешт державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві. Фінансовий тягар, сформований за рахунок несплати податків і штрафних санкцій, виплати наукових пенсій, боргів по комунальних платежах, як зазначено міністерством, не дає змоги вивести інститут з кризового стану. Для вирішення зазначеної проблеми, на думку міністерства, необхідно провести організаційно-правові зміни ДП «УНДІЗ», що не можливо без виключення його з переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації.

З матеріалів справи встановлено, що Адміністрація Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України зверталася до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України з пропозиціями до Переліку (лист від 14.05.2014 року №61/05-1053), проте, відповідний законопроект повернуто на доопрацювання до Кабінету Міністрів України.

ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві 24.05.2015 року звернулася в порядку статті 96 Податкового кодексу України до Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України із поданням №4493/10/26-58-23-01-14 щодо прийняття рішення про погашення податкового боргу ДП «УНДІЗ» відповідно до пункту 96.2 статті 96 Податкового кодексу України.

У відповідь на подання Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України листом від 03.04.2015 року №16/05/03-850 повідомлено ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві про неможливість погашення заборгованості у зв`язку із перебуванням ДП «УНДІЗ» у переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації.

З огляду на те, що за ДП «УНДІЗ» обліковується податковий борг у розмірі 2 906 704,91 грн., та, в свою чергу, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України відмовлено у задоволенні подання ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві щодо прийняття рішення про погашення податкового боргу ДП «УНДІЗ», позивач звернувся в порядку статті 96 Податкового кодексу України з метою стягнення податкового боргу в судовому порядку.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, заперечення та пояснення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Спірні правовідносини врегульовано Податковим кодексом України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі також - ПК України), Законом України від 07.07.1999 року № 847-XIV «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягає приватизації» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до підпункту 14.1.175. пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно з пунктом 96.2 статті 96 ПК України у разі якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна державного підприємства, яке не підлягає приватизації, у т.ч. казенного підприємства, не покриває суму податкового боргу такого платника податків і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, орган державної податкової служби зобов`язаний звернутися до органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить такий платник податків, з поданням щодо прийняття рішення про:

- надання відповідної компенсації з бюджету за рахунок коштів, призначених для утримання такого органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить такий платник податків (пп. 96.2.1);

- досудову санацію такого платника податків за рахунок коштів державного бюджету (пп. 96.2.2);

- ліквідацію такого платника податків та призначення ліквідаційної комісії (пп. 96.2.3);

- виключення платника податків із переліку об`єктів державної власності, які не підлягають приватизації відповідно до закону, з метою порушення справи про банкрутство, у порядку, встановленому законодавством України (пп. 96.2.4).

Пунктом 96.3 ст. 96 ПК визначено, що відповідь щодо прийняття одного із зазначених рішень надсилається органу державної податкової служби протягом 30 календарних днів з дня направлення звернення. У разі неотримання зазначеної відповіді у визначений цим пунктом строк або отримання відповіді про відмову у задоволенні його вимог орган державної податкової служби зобов`язаний звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно.

Судом встановлено з матеріалів справи, що позивач звернувся до відповідача з поданням від 24.02.2015 року №4493/10/26-58-23-01-14 про погашення податкового боргу ДП «УНДІЗ» у розмірі 2 784 725,73 грн.

Водночас, позивачем не надано суду доказів звернення до відповідача з поданням про прийняття одного з рішень, визначених пунктом 96.2 статті 96 ПК України, щодо іншої частини заявленого до стягнення податкового боргу ДП «УНДІЗ» у розмірі 121 979,18 грн., а також доказів розгляду відповідачем вказаного боргу за визначеною процедурою.

Оскільки, за змістом пункту 96.3 статті 96 ПК України підставою звернення органу державної податкової служби до суду з позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти органу управління є ненадання цим органом у встановлений строк відповіді на подання органу державної податкової служби або отримання відмови в його задоволенні, то, враховуючи недоведеність позивачем вказаних фактів щодо частини заявленого до стягнення боргу в сумі 121 979,18 грн., суд дійшов висновку про відсутність підстав для звернення стягнення на кошти Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації податкового боргу ДП «УНДІЗ» в зазначеній сумі.

Пунктом 96.2 статті 96 ПК України передбачено декілька можливих варіантів рішення органу управління, до сфери якого належить платник, щодо погашення його податкового боргу. При цьому, податковим законодавством не визначено їх пріоритетність або послідовність, а зміст вказаного пункту 96.2 статті 96 ПК України свідчить про віднесення до дискреційних повноважень органу управління прийняти одне з рішень, визначених цим пунктом, і не встановлює обмежень чи інших застережень щодо вибору відповідного рішення.

Суд погоджується з позивачем у тому, що відповідачем не було прийнято рішення про погашення наявного податкового боргу ДП «УНДІЗ» у розмірі 2 784 725, 73 грн.

Однак, суд звертає увагу на те, що відповіддю Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації від 03.04.2015 року №16/05/03-850 на подання позивача не було відмовлено позивачу в задоволенні його подання, оскільки відповідачем повідомлено ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві про перебування ДП «УНДІЗ» у переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, та, що Законом України «Про державний бюджет на 2015 рік» не передбачено видатків на проведення заходів з відновлення платоспроможності, а також здійснення їх за рахунок державних коштів кошторисом Адміністрації Держспецзв`язку.

За цих обставин суд не вбачає достатніх підстав для висновку про порушення відповідачем вимог пунктів 96.2, 96.3 статті 96 ПК України та стягнення на цій підставі податкового боргу ДП «УНДІЗ» за рахунок відповідача.

Крім іншого, суд звертає увагу позивача, що положеннями статті 96 ПК України чітко передбачено, що контролюючий орган набуває повноваження щодо звернення з відповідним поданням до органу виконавчої влади, до сфери якого належить платник податків - державне підприємство, яке не підлягає приватизації, виключно за однієї з таких альтернатив:

- якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна такого підприємства, не покриває суму його податкового боргу і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням публічних торгів;

- у разі відсутності майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено.

Тобто, у першому випадку податкове законодавство пов`язує виникнення у податкової інспекції повноваження щодо звернення до відповідача із поданням у порядку статті 96 ПК України у разі недостатності суми коштів, отриманої від продажу внесеного в податкову заставу майна ДП «УНДІЗ», для покриття суми його податкового боргу, а отже - із попереднім продажем заставленого майна.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачем складено акт опису майна ДП «УНДІЗ» від 17.07.2008 року №12, відомості з якого внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, та на яке поширюється право податкової застави.

Згідно із відомостями цього акту, до відповідного переліку майна ДП «УНДІЗ», на яке поширюється право податкової застави включено активи ДП «УНДІЗ», транспортні засоби (відповідь УДАІ ГУ МВС України в м. Києві від 21.05.2008 року №10/1763, від 29.05.2008 року №5649) та інше рухоме майно.

Водночас, позивачем не долучено до матеріалів справи доказів реалізації (продажу) переліченого майна ДП «УНДІЗ».

Крім того, у матеріалах справи відсутні докази того, що позивачем вирішено питання про внесення до опису активів ДП «УНДІЗ», на які поширено право податкової застави, іншого майна підприємства.

Отже, слід дійти висновку, що податковим органом не вичерпано можливостей щодо погашення податкового боргу ДП «УНДІЗ» за рахунок заставленого майна, що свідчить про передчасність звернення позивача із цим позовом до суду.

Також суд звертає увагу на те, що з матеріалів справи встановлено та не заперечується позивачем, що заходів з продажу наявного майна ДП «УНДІЗ», яке передано в податкову заставу згідно з актом опису майна від 17.07.2008 року №12, контролюючим органом не здійснювалося.

З поміж іншого, пунктом 87.5 статі 87 ПК України визначено, що у разі якщо здійснення заходів щодо продажу майна платника податків не привело до повного погашення суми податкового боргу, орган стягнення може визначити додатковим джерелом погашення податкового боргу дебіторську заборгованість платника податків, строк погашення якої настав та право вимоги якої переведено на органи державної податкової служби. Така дебіторська заборгованість продовжує залишатися активом платника податків, що має податковий борг, до надходження коштів до бюджету за рахунок стягнення цієї дебіторської заборгованості. Орган державної податкової служби повідомляє платника податків про таке надходження коштів в п`ятиденний термін з дня отримання відповідного документа.

Для виконання вказаних функцій підпунктом 20.1.19 пунктом 20.1 статті 20 ПК України органи державної податкової служби наділено відповідним правом звертатися до суду щодо стягнення з дебіторів платника податків, що має податковий борг, сум дебіторської заборгованості, строк погашення якої настав та право вимоги якої переведено на органи державної податкової служби, у рахунок погашення податкового боргу такого платника податків.

Позивачем не надано суду доказів того, що останнім здійснено заходи для визначення додаткових джерел погашення податкового боргу ДП «УНДІЗ», зокрема, за рахунок його дебіторської заборгованості.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено вжиття законодавчо визначених заходів, які б підтверджували, що ним виконано повний перелік дій щодо порядку стягнення податкового боргу з ДП «УНДІЗ».

Згідно з пунктом 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Крім того, судом враховується, що згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та враховуючи, що судом не виявлено порушень відповідачем вимог законодавства, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 6, 9, 73-80, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління ДФС у м. Києві відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статтями 293, 294, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною шостою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України. апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

У відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої 246 Кодексу адміністративного судочинства України:

Позивач: Головне управління ДФС у м. Києві (, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19);

Відповідач: Адміністрація Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (, адреса: 03110, м. Київ, вул. Солом`янська, 13);

Третя особа: Державне підприємство «Український науково-дослідний інститут зв`язку» (, адреса: 03110, м. Київ, вул. Солом`янська, 13)

Повне рішення складено 10.09.2019 року.

Суддя Л.О. Маруліна