Справа № 440/349/19
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2019-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2019 р.Справа № 440/349/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Любчич Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

представника позивача Рипала Д. ОСОБА_1 . та представника відповідача Дудника В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Полтавської митниці ДФС на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.03.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Л.О. Єресько, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 26.03.19 року по справі № 440/349/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАНДАРТ ЧЕК СІТІ"

до Полтавської митниці ДФС

про визнання протиправними та скасування карток відмови, рішень,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 19.03.2019 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАНДАРТ ЧЕК СІТІ" (вул. Ушакова, 1А, кімната 401, м. Кропивницький, Кіровоградська область, ідентифікаційний код 41985532) до Полтавської митниці ДФС (вул. Анатолія Кукоби, буд. 28, м. Полтава, Полтавська область, 36022, ідентифікаційний код 39421072) про визнання протиправними та скасування карток відмови, рішень задоволено повністю.

Визнано протиправними та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 806020/2018/00411 та рішення Полтавської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 11.12.2018 № UA806020/2018/000061/2.

Визнано протиправними та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA806020/2018/00427 та рішення Полтавської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 18.12.2018 № UA806020/2018/000070/2.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Полтавської митниці ДФС (вул. Анатолія Кукоби, буд. 28, м. Полтава, Полтавська область, 36022, ідентифікаційний код 39421072) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАНДАРТ ЧЕК СІТІ" (вул. Ушакова, 1А, кімната 401, м. Кропивницький, Кіровоградська область, ідентифікаційний код 41985532) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 11 687,71 грн. (одинадцять тисяч шістсот вісімдесят сім гривень сімдесят одна копійка).

Відповідач, не погодившись з даним рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначене рішення суд першої інстанції неповно з`ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягав на законності судового рішення та просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, посилаючись на мотиви та доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти апеляційної скарги та зазначив, що рішення суду першої інстанції є правомірним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачає.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 08.05.2018 року між компанією "VELCAR ESTATE LP" (продавцем) та ТОВ "СТАНДАРТ ЧЕК СІТІ" (покупцем) укладено контракт №UA-001, за умовами якого продавець зобов`язується продати, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукти харчування, іменовані надалі "товар", а також будь-які інші замовлені покупцем товари продовольчого, сировинного або промислового характеру, які зазначені в Інвойсах та являються невід`ємною частиною контракту (а.с. 101-108).

Пунктом 1.2 контракту визначено, що назва товару, опис, ціна за одиницю товару зазначаються в Інвойсах, які являються невід`ємною частиною контракту.

Відповідно до пункту 2.1 контракту ціни на товар установлюються у доларах США на умовах поставки (Інкотермс 2010), зазначених в Інвойсах на конкретну визначену поставку.

На виконання умов контракту ТОВ "СТАНДАРТ ЧЕК СІТІ" через уповноважену особу - декларанта подано до Полтавської митниці ДФС митні декларації №UA806020/2018/214190 від 11.12.2018 року (а.с. 90), №UA806020/2018/214680 від 18.12.2018 року (а.с. 80) для оформлення товарів, які надійшли на адресу позивача.

Відповідно до вказаних митних декларацій був заявлений до оформлення наступний товар:

- МД №UA806020/2018/214190 від 11.12.2018 року - кава натуральна розчинна, сублімована в упаковці масою нетто понад 10 кг, (П/Е мішки по 25 кг), не для роздрібної торгівлі масою 16350 кг; торгівельна марка OUTSPAN, країна виробництва VN, виробник CAFЕ OUTSPAN VIETNAM LTD (а.с. 90);

- МД №UA806020/2018/214680 від 18.12.2018 року кава натуральна розчинна, сублімована в упаковці масою нетто понад 10 кг (П/Е мішки по 25 кг), не для роздрібної торгівлі масою 16350 кг; торгівельна марка CAFESCA, CAFES DE ESPECIALIDAD DE CHIA PAS S.A.P.I DE C.V. (а.с. 80).

До зазначених митних декларацій декларантом були подані відповідно документи: контракт № UA-001 від 08.05.2018 року (а.с. 101-109); доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №2; сертифікат про походження товару, рахунок фактура (інвойс); коносамент; автотранспортна накладна; прейскурант (прайс-лист) виробника товару (а.с. 82-86, 96-108).

За змістом письмового відзиву, а також пояснень, наданих представником відповідача в судовому засіданні, в результаті контролю митної вартості товарів митним органом встановлено, що документи, які підтверджують заявлену митну вартість, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а саме подано прайс-лист від продавця б/н від 03.09.2018 року, яким закріплено ціну на продукцію саме для позивача.

Проведені консультації з декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в декларанта та в органі доходів і зборів.

Під час консультацій декларанта відповідно до вимог ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України зобов`язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи по спірним митним деклараціям: - договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; - рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); - рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); - виписку з бухгалтерської документації; - ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; - каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару та сировини; - інші документи за власним бажанням.

Листами від 11.12.2018 року та 18.12.2018 року позивач письмово відмовився від надання додаткових документів, інші документи, витребувані органом доходів і зборів, надано не було (а.с. 89,109).

Полтавською митницею ДФС прийняті рішення про коригування митної вартості товарів:

- № UA806020/2018/000061/2 від 11.12.2018 року (МД №UA806020/2018/214190 від 11.12.2018 р.), в якому визначено митну вартість товару 6,82 дол.США/кг (а.с. 92);

- № UA806020/2018/000070/2 від 18.12.2018 року (МД № UA806020/2018/214680 від 18.12.2018 р.), в якому в якому визначено митну вартість товару 5,00 дол.США/кг (а.с. 78).

Вищевказані рішення про коригування митної вартості обґрунтовані тим, що коригування митної вартості товару здійснено відповідно до положень статті 55 Митного кодексу України, так як заявлено неповні відомості про митну вартість товару у документах, що підтверджують митну вартість. У результаті контролю встановлено, що документи, які підтверджують заявлену митну вартість, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості не містять, всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а саме: подано прайс-лист від продавця б/н від 03.09.2018 р., яким закріплено ціну на продукцію. Задекларовані ціни на визначений товар не можуть вважатися дійсною вартістю товару у розумінні статті VІІ ГАТТ, оскільки встановлені саме для одного підприємства.

Наявна у органу доходів і зборів інформація щодо митної вартості імпортованих товарів призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості.

Так, рівень заявленої декларантом митної вартості товарів згідно поданих декларацій становить 3,71 дол. США/кг, а рівень митної вартості товару зі схожими характеристиками, оформленого за МД від 12.10.2018 року №UA500120/2018/008621, від 30.11.2018 р. №UA110190/2018/511673, що визнані митним органом, становить 6,82 дол. США/кг та 5,00 дол. США/кг відповідно (а.с. 110, 112).

На підставі наведеного відповідач дійшов висновку, що у випадку з митними деклараціями № UA806020/2018/214190 від 11.12.2018 р., №UA806020/2018/214680 від 18.12.2018 р. метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, відповідно до частини другої статті 58 МК України не може бути прийнятий у зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені документально (документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, не містять всіх необхідних відомостей щодо складових митної вартості). Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів не може бути прийнятий у зв`язку із відсутністю даних щодо вартості операцій з аналогічними товарами, скоригованими відповідно до комерційних умов поставки та партії товару (кількості). Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів не може бути прийнятий у зв`язку з відсутністю даних щодо вартості операцій з подібними (аналогічними) товарами, скоригованими відповідно до комерційних умов поставки та партії товару (кількості). Метод визначення митної вартості на основі віднімання вартості не може бути використаний у зв`язку з відсутністю даних, необхідних для проведення розрахунків. Метод визначення митної вартості на основі додавання вартості не може бути використаний у зв`язку з відсутністю даних, необхідних для проведення розрахунків.

Тому митну вартість товару, що імпортується, скориговано із застосуванням резервного методу відповідно до статті 64 Митного кодексу України, що ґрунтується на МД від 12.10.2018 року №UA500120/2018/008621 (стосується декларації №UA806020/2018/214190 від 11.12.2018 р.) та від 30.11.2018 р. №UA110190/2018/511673 (стосується декларації №UA806020/2018/214680 від 18.12.2018 р.), що визнані органом доходів і зборів.

Як наслідок, відповідачем прийняті картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA806020/2018/00411, №UA806020/2018/00427, якими відмовлено у прийнятті митних декларацій № UA806020/2018/214190 від 11.12.2018 р., №UA806020/2018/214680 від 18.12.2018 р. відповідно з причин порушення позивачем вимоги ст. 52 МК України в частині правильності визначення митної вартості товару.

Також зазначено, що митне оформлення товару можливе за умови застосування відповідних рішень (про коригування митної вартості товару

Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено наявності у нього обґрунтованого сумніву у заниженні заявленої позивачем митної вартості при розмитненні товарів, а отже, і підстав коригування митної вартості товару за резервним методом.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.1 ст. 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 52 Митного кодексу України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно з ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

У відповідності до ч.1 ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 ст. 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч.1 ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з ч. 2 ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 3 ст. 54 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Таким чином, аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Отже, наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою обставиною, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Однак, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна правова позиція зазначена у висновках постанови Верховного Суду від 14.08.2018 року у справі № 826/5868/16.

Відповідно до ч.1 ст. 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Згідно з ч. 2 ст. 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Частиною 3 ст. 57 Митного кодексу України передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст.58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Як вбачається з матеріалів справи, для митного оформлення представником декларанта до митних декларацій були додані, зокрема: рахунки фактури (інвойси) (а.с. 82, 96), у яких зазначено вартість товару 3,71 дол.США/кг.

Також, позивачем до митного органу надавалися прайс-листи виробника товару від 03.09.2018 (а.с. 100), в яких визначено митну вартість товару 3,71 дол.США/кг.

Надані позивачем документи не мають розбіжностей у числових значеннях, що підтверджують складові митної вартості товару.

Таким чином, правильність визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом підтверджена, а подані позивачем під час митного оформлення рахунки фактури (інвойс) та прейскуранти (прайс-лист) виробника товару дозволяли митному органу встановити вартість товару.

Одночасно, відповідачем у даному випадку вартість товарів, що імпортується скориговано із застосуванням резервного методу відповідно до статті 64 Митного кодексу України. Також указано, що визначена митна вартість товарів ґрунтується на митних деклараціях від 12.10.2018 № UA500120/2018/008621, від 30.11.2018 №UA110190/2018/511673 що визнані органом доходів і зборів.

Відповідно МД №UA500120/2018/008621 від 12.10.2018 р., що визнана митним органом, до оформлення був заявлений товар - кава натуральна розчинна "NESCAFE KЕRF 570 OCTABIN EXPORT" гранульована, з вмістом сухої речовини на основі кави більше 95 мас. %; артикул 43858768 88 Окт. по 200 кг; вага нетто 23760 кг.; виробник "Nestle VIETNAM Ltd"; торговельна марка "NESCAFE"; загальна сума за рахунком 162 072,00 грн. (а.с. 112).

Згідно з декларацією позивача МД №UA806020/2018/214190 від 11.12.2018 року, митна вартість по якій не прийнята митницею та була скорегована на підставі МД №UA500120/2018/008621 від 12.10.2018 року, до митного оформлення заявлявся товар з іншими характеристиками: кава натуральна розчинна, сублімована в упаковці масою нетто понад 10 кг, (П/Е мішки по 25 кг), не для роздрібної торгівлі масою 16350 кг; торгівельна марка OUTSPAN, країна виробництва VN, виробник CAFЕ OUTSPAN VIETNAM LTD (а.с. 90).

У відповідності до МД №UA110190/2018/511673 від 30.11.2018 року що визнана митним органом, до оформлення був заявлений товар кава натуральна, розчинна, сублімована в первинній упаковці масою нетто 25 кг. FD ROBUSTA STD istant coffe freeze dried -16750 кг (670 коробок * 25 кг) . Торговельна марка: CAFESCA. Виробник: Cаfes de Especealidad de Chiapas S.A.P.I de C.V. Країна виробництва: МХ (а.с. 110).

Згідно з декларацією позивача МД №UA806020/2018/214680 від 18.12.2018 року, митна вартість по якій не прийнята митницею та була скоригована на підставі МД №UA110190/2018/511673 від 30.11.2018 р., до митного оформлення заявлявся товар з іншими характеристиками: кава натуральна розчинна, сублімована в упаковці масою нетто понад 10 кг (П/Е мішки по 25 кг), не для роздрібної торгівлі масою 16350 кг; торгівельна марка CAFESCA, CAFES DE ESPECIALIDAD DE CHIA PAS S.A.P.I DE C.V. (а.с. 80).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди товари зі схожими характеристиками були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості, жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

При чому, відповідачем не спростовано ту обставину, що враховані відповідачем показники вартості товари зі схожими характеристиками були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості, які перебувають в інформаційних базах даних митного органу інформації за першим методом, а не за іншими методами визначеними митним органом, та такі показники не були предметом судового перегляду та згодом так само визнано неправомірним таке коригування вартості ціни товару.

Щодо посилань відповідача на те, що до митного оформлення надано прайс-листи від продавця, задекларовані ціни на товар в яких не можуть вважатися дійсною вартістю товару у розумінні статті VІІ Генеральної угоди з тарифів в торгівлі 1994 року, оскільки встановлені саме для одного підприємства, колегія суддів також не погоджується з такими доводами, як на підставу для коригування митної вартості, оскільки такі доводи відповідача є безпідставними та жодним чином не впливають на правильність визначення митної вартості товару позивачем за першим методом з огляду на підтвердження позивачем заявленої митної вартості товару документами, передбаченими частиною другою статті 53 Митного кодексу України.

При цьому, надані для митного оформлення прайс-листи взагалі не містять назви конкретного підприємства-покупця.

Таким чином, відповідачем не доведено наявності у нього обґрунтованого сумніву у заниженні заявленої позивачем митної вартості при розмитненні товарів, а отже, і підстав коригування митної вартості товару за резервним методом.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів від 11.12.2018 № UA806020/2018/000061/2, від 18.12.2018 № UA806020/2018/000070/2.

У відповідності до чч.1,2 ст. 256 Митного кодексу України відмова у митному оформленні це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Відповідно до чч. 9, 10 ст. 264 Митного кодексу України орган доходів і зборів не має права відмовити у прийнятті митної декларації, якщо виконано всі умови, встановлені цим Кодексом.

Відмова органу доходів і зборів у прийнятті митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанта.

Згідно з ч. 12 ст. 264 Митного кодексу України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи органу доходів і зборів.

Отже, картка відмови у прийнятті митної декларації та у митному оформленні (випуску) товарів є документом, що формалізує негативне для декларанта рішення посадової особи органу доходів і зборів про завершення процедури декларування товарів, заявлених до митного оформлення на підставі конкретної митної декларації.

Відповідно до ст. 24 Митного кодексу України гарантує кожній особі право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів доходів і зборів, їх посадових осіб та інших працівників, якщо вважає, що цими рішеннями, діями або бездіяльністю порушено її права, свободи чи інтереси.

Таким чином, картки відмови також є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 4 ст. 241, ч. 3 ст. 243, ст.ст. 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Полтавської митниці ДФС залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.03.2019 року по справі № 440/349/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді О.В. Присяжнюк Л.В. Любчич
Повний текст постанови складено 09.09.2019 року