Справа № 392/542/19
Суддя: Березій Ю. А.
Дата ухвалення: 2019-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 392/542/19
Провадження № 2-а/392/31/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2019 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Березія Ю.А.,

при секретарі Кальній М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 до інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Ковальова Дмитра Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив скасувати постанову серії НК № 690129 від 8.04.2019 року про накладення адміністративного стягнення і закрити провадження у справі.

Позов мотивовано тим, що він працює начальником філії "Маловисківський райавтодор" ДП "Кіровоградський облавтодор". Восьмого квітня 2019 відповідач виніс постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 690129 за частиною 1 статті 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Позивач вважає вказану постанову незаконною в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення з таких підстав. У постанові зазначено, що позивачем нібито порушено правила, норми та стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні ділянки автомобільної дороги "Т-24-01". Позивач зазначає, що в постанові не вказано жодного посилання на норму (пункт) правил, норм і стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху при утриманні шляхів, яка ним порушена. Відсутні також відомості про те, що їх дотримання входить в коло службових обов`язків позивача, а порушити всі правила і стандарти, що стосуються безпеки дорожнього руху при утриманні шляхів одночасно неможливо. Позивач вказує, що постанова винесена на підставі суб`єктивних міркувань відповідача, її копія йому була вручена відразу, чим позбавлено його право надати пояснення та довести відсутність своєї вини. Підприємство, у філії якого працює позивач, являється суб`єктом господарської діяльності по ремонту, утриманню та експлуатації автомобільних доріг загального користування. Будь-які роботи пов`язані з господарською діяльністю проводяться на підставі річних та щомісячних планів робіт, затверджених Службою автомобільних доріг у Кіровоградській області, оскільки саме остання являється власником автомобільних доріг загального користування у Кіровоградській області. Підприємство проводить роботи по ремонту та експлуатації автомобільних доріг в межах фінансування і на підставі договорів підряду на будь-які види робіт. В даному випадку замовлення на ліквідацію перешкод в дорожньому русі на цій ділянці дороги від власника дороги не надходило, в планах виконання робіт ці роботи не передбачені та фінансування на проведення цих робіт не проводилось. Філія «Маловисківський райавтодор» і позивач, як посадова особа, не мають жодного законного права чи обов`язку здійснювати будь-які дії на території автомобільних доріг, власниками яких не являються. Позивач зазначає, що він не є суб`єктом адміністративної відповідальності, оскільки відповідно до приписів Закону України «Про дорожній рух», Закону України «Про автомобільні дороги», відповідні обов`язки покладені саме на власника автодороги або відповідний державний орган. Згідно переліку державних установ і організацій, що належать до сфери управління Укравтодору, що затверджено Розпорядженням КМУ №1221-р від 23.11.2011 дочірні підприємства ПАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» (в тому числі і їх філії, в даному випадку філія «Маловисківський райавтодор») не включено. Позивач вказує, що підстав для настання адміністративної відповідальності не має, оскільки він під час виконання посадових обов`язків не порушував їх, його дії не містили протиправність, винність та за них не передбачена адміністративна відповідальність, а оскаржувана постанова незаконна і не обґрунтована, що ображає позивача, як добропорядного працівника, який виконує свої обов`язки відповідно до посадових інструкцій та дотримуючись норм, стандартів та правил, що стосується утримання шляхів в межах завдань власників доріг.

17 квітня 2019 року ухвалою судді відкрито провадження у справі (а.с. 16).

25 липня 2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду (а.с. 55).

Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує повністю, просить його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, надіслав на адресу суду відзив відповідно до якого просив відмовити повністю у задоволенні позову.

Відзив мотивовано тим, що позовні вимоги ОСОБА_1 є незаконними, безпідставними та необґрунтованими, оскільки позивач не надав суду необхідних та допустимих доказів, якими мотивує обставини викладені в позовній заяві. Зазначив, що вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, він (відповідач) оцінив всі обставини справи та докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Позивач не надав жодних доказів як на підставу своїх заперечень щодо відсутності в його діях порушень ПДР України, з чого можна було б зробити висновок, що його (відповідача) дії, як інспектора поліції щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності є незаконними. Постанова складена з дотриманням вимог статті 283 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395). Під час розгляду адміністративної справи ОСОБА_1 були роз`яснені його права і обов`язки. Оскільки доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем не надано, вважає позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі. Просить відмовити у задоволенні позову

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 8 квітня 2019 року відповідач виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК №690129, якою притягнув до адміністративної відповідальності позивача за частиною 1 статті 140 КУпАП та наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 грн.

Відповідно до вказаної постанови позивач 4 квітня 2019 року на 75 км+239 м автодороги "Т-24-01" Городише-Шпола-Новоукраїнка-Устинівка, перебуваючи на посаді начальника філії "Маловисківський райавтодор", порушив правила, норми і стандарти, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільної дороги "Т-24-01", не вжив відповідних заходів щодо відновлення безпечних умов для руху при виникненні умов, що загрожує безпеці дорожнього руху, а саме: не виконав вимоги ДСТУ 3587-97, ДСТУ 4100-14, постанову КМУ №198 від 30 березня 1994 року.

Частиною 1 статті 140 КУпАП встановлено, що порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб від шістдесяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктом правопорушень, передбачених статтею 140 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Об`єктивна сторона цих правопорушень полягає у недодержанні правил, норм і стандартів при утриманні шляхів та невжитті заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт. Суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених цією статтею, характеризується наявністю як умислу, так і необережності. Суб`єктами правопорушень, передбачених частиною 1 статті 140 КУпАП, можуть бути лише посадові особи, до компетенції яких належить додержання правил, норм і стандартів при утриманні шляхів, вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про автомобільні дороги" державним управлінням автомобільними дорогами загального користування здійснює Державна служба автомобільних доріг України.

Статтею 11 Закону України "Про автомобільні дороги" визначені обов`язки органу державного управління автомобільними дорогами загального користування, а саме: розробка пропозицій щодо фінансування та здійснення контролю за цільовим використанням бюджетних коштів; організація, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг; забезпечення технічного нагляду за станом автомобільних доріг.

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 12 Закону України "Про дорожній рух" посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов`язані забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Суд враховує, що на виконання покладених державою функцій, з метою забезпечення економічних інтересів та задоволення потреб держави та населення в удосконаленні та розвитку автомобільних доріг загального користування у сфері дорожнього руху, зокрема щодо забезпечення безпеки дорожнього руху було створено філію "Маловисківський райавтодор" дочірнього підприємства "Кіровоградський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"

Відповідно до п. 3.1. Положення філії "Маловисківськи райавтодор", затвердженої наказом дочірнього підприємства "Кіровоградський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (далі - Підприємство) №151 від 15 грудня 2010 (далі - Положення), філія "Маловисківськи райавтодор" є відособленим підрозділом підприємства, не є юридичною особою, діє відповідно до чинного законодавства і цього Положення (а.с. 5-10).

Філія "Маловисківський райавтодор" здійснює свою діяльність на принципах внутрішнього господарського розрахунку, підпорядкованості та підзвітності органам управління підприємства, а її керівник несе матеріальну і дисциплінарну відповідальність за стан фінансово-господарської діяльності і внутрішнього обліку цього підрозділу (п. 3.2. Положення).

Згідно п. 2.2. Положення, предметом діяльності філії " Маловисківський райавтодор" серед іншого, є виконання робіт з будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг, мостів, інших споруд та елементів обстановки доріг.

Забезпечення діяльності філії " Маловисківський райавтодор" здійснюється начальником за рахунок коштів, переданих філії підприємством як оборотні кошти, отримані філією за результатами господарської діяльності (п. 5.9. Положення).

Управління філією " Маловисківський райавтодор" здійснює начальник, який призначається на посаду директором підприємства (п. 6.1. Положення).

Пунктом 6.2. Положення визначено, що начальник у межах компетенції, передбаченої цим Положенням, організовує оперативно-господарську діяльність філії "Маловисківський райавтодор" відповідно до завдань підприємства.

Згідно п. 6.3. Положення начальник несе відповідальність за результатами господарської діяльності філії "Маловисківський райавтодор".

Тобто, з Положення вбачається, що позивач, як начальник філії " Маловисківський райавтодор" на виконання покладених завдань і обов`язків уповноважений здійснювати організацію оперативно-господарської діяльності філії. Такі повноваження зобов`язаний виконувати відповідно до завдань дочірнього підприємства " Маловисківський облавтодор", та несе відповідальність за результатами господарської діяльності філії, зокрема, щодо ремонту та утримання автомобільних доріг, в тому числі на виконання вимог Закону України "Про дорожній рух".

Отже, позивач може бути суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 140 КУпАП за не вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху на автомобільній дорозі, тобто за дії, які ставляться в провину відповідачем, лише в разі наявності відповідних завдань дочірнього підприємства "Кіровоградський облавтодор", що безумовно має супроводжуватись передачею філії "Маловисківський райавтодор" підприємством коштів, як оборотних, отриманих філією за результатами господарської діяльності, що визначено пунктами 5.9, 6. Положення.

Відповідно частини 2 статті 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно статей 245, 246 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Стаття 268 КУпАП передбачає, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Порядок розгляду справи встановлено статтею 279 КУпАП. Так, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Зміст та вимоги до постанови по справі про адміністративне правопорушення, визначені статтею 283 КУпАП, відповідно якої постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, також, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно зі статтею 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Також відповідно до принципу 6 Рекомендацій N R(91)1 Комітету ОСОБА_3 Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77)31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами:

- особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться в вину;

- вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані;

- вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї;

- вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію;

- адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В постанові, яку оскаржує позивач не з`ясовано жодних фактичних обставин, які б свідчили про те, що позивач, після отримання філією завдання дочірнього підприємства "Кіровоградський облавтодор", в межах своїх повноважень не вжив заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху на автомобільній дорозі Т-2401, чим порушив частину 1 статті 140 КУпАП, хоча як вбачається з матеріалів справи відповідач міг і повинен був виконати всі необхідні дії в доведення вини позивача, тобто відповідач не повно дослідив обставини справи.

Також, в оскаржуваній постанові не конкретизовано, які саме пункти (підпункти) ДСТУ 3587-97, ДСТУ 4100-14 та постанови КМУ №198 порушено позивачем, тоді як норма частини 1 статті 140 КУпАП є бланкетною.

Окрім того, в оскаржуваній постанові не зазначено порядок її оскарження, не дотримано вимог статті 33 КУпАП, оскільки не враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, а тому постанова винесена з порушенням вимог статей 245, 246, 283 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що при складанні відповідачем постанови відносно позивача були допущенні процесуальні порушення прав останнього, оскільки відповідач прийшов до хибного висновку про допущення саме позивачем бездіяльності щодо своєчасної заборони або обмеження руху на автомобільній дорозі "Т-24-01", а також про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідач в судове засідання не з`явився та не довів суду правомірність прийнятого рішення, а в матеріалах справи докази вини позивача у вчиненні ним правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 140 КУпАП відсутні, тому позовні вимоги підлягають задоволенню, а постанова серії НК № 690129 від 8 квітня 2019 року підлягає скасуванню, оскільки порушує права позивача.

Відповідно до частини 3 статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи те, що позивачем оскаржено постанову з підстав відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, відсутність доказів вини позивача, суд, не порушуючи засад диспозитивності, розглядаючи справу в межах позовних вимог, приходить до висновку про скасування постанови і закриття справи про адміністративне правопорушення згідно пункту 3 частини 3 статті 286 КАС України.

Керуючись статтями 244, 246 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серії НК № 690129 від 8 квітня 2019 року 2019, ухвалену інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Ковальовим Дмитром Сергійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 140 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 гривень - скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 ;

відповідач інспектор відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Ковальов Дмитро Сергійович, вул. Юрія Бутусова, 22 б ,

м. Кропивницький.

Головуючий суддя