Справа № 310/6522/19
Суддя: Дубровська Н. М.
Дата ухвалення: 2019-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 310/6522/19
РІШЕННЯ

Іменем України

30 серпня 2019 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Дубровської Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Гоноболіної О.І.,

представника позивача Савранської Ю.Ю.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську справу за адміністративним позовом Бердянського міського відділу Управління Державної міграційної служби Запорізької області до громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 про примусове видворення іноземця,

ВСТАНОВИВ:

23 серпня 2019 року позивач в особі Бердянського міського відділу Управління Державної міграційної служби Запорізької області (далі Бердянський МВ УДМС України в Запорізькій області) звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд примусово видворити за межі України громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чуст, Наманганської області, Республіка Узбекистан.

З огляду на те, що у первинному позові були допущені описки, 27 серпня 2019 року на адресу суду надійшов уточнений адміністративний позов.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17 липня 2019 року з метою реалізації плану проведення спільної спеціальної прикордонної операції «Кордон-2019» співробітниками сектору ОЗНМРтаВ Бердянського MB УДМС України спільно з командиром роти БПСПОП «Скіф» ГУНП в Запорізькій області капітаном поліції Романенко І.П. та командиром взводу №1 роти №3 БПСПОП «Скіф» ГУНП в Запорізькій області Гайдай ОСОБА_2 .B. була здійснена перевірка на території м. Бердянськ, у ході якої в районі пляжу № 3 у м. Бердянськ був виявлений гр. Республіки Узбекистан ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 Цього ж дня встановлено, що громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_3 прибув в Україну 21.05.2019 року через КПП «Бачівськ» по паспорту серії НОМЕР_1 виданому Міністерством Внутрішніх справ Р.Узбекистан від 17 квітня 2017р. терміном дії до 16 квітня 2027р, в приватних справах. При цьому, згідно штампів перетину кордону у паспортному документі в періоди з 24 лютого 2019 по 21 травня 2019 громадянин ОСОБА_4 вже знаходився на території України.

За порушення п. 2.2 Постанови № 150 у відношенні відповідача 17 липня 2019р. складено протокол МЗП 137223 про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 203 КУпАП., на підставі якого начальником Бердянського МВ УДМС України в Запорізькій області 17 липня 2019р. винесено постанову про накладання адміністративного стягнення на громадянина ОСОБА_5 у вигляді штрафу розміром 1700 грн. Адміністративне стягнення громадянин ОСОБА_4 виконав добровільно у встановлений законодавством строк.

Крім того, рішенням про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Р.Узбекистан ОСОБА_1 від 17 липня 2019 року, останнього вирішено примусово повернути за межі України та зобов`язано покинути територію України у термін до 15 серпня 2019 року.

Однак, не зважаючи на притягнення до адміністративної відповідальності та наявність наведеного вище рішення примусове повернення до країни походження або третьої країни, громадянин Р. Узбекистан ОСОБА_3 продовжує свої незаконне перебування на території України, у зв`язку з чим поданий адміністративний позов про примусове видворення іноземця.

27 серпня 2019 року відкрито провадження у справі за адміністративним позовом та за правилами ст. 288 КАС України призначений судовий розгляд.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила його задовольнити, посилаючись на обґрунтування викладені у адміністративному позову.

Відповідач у судовому засіданні визнав обставини позову та пояснив, що є громадянином Республіки Узбекистан, у травні 2019 року приїхав на Україну де й досі перебуває у порушення чинного законодавства. Також пояснив, що має гроші і ближчим часом покине державу.

Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 360, Державна міграційна служба України (ДМС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів. ДМС у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства. Згідно пункту 7 Положення, ДМС здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи та територіальні підрозділи, у тому числі міжрегіональні.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначаються Законом України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" від 22 вересня 2011 року.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Так, 17 липня 2019 року з метою реалізації плану проведення спільної спеціальної прикордонної операції «Кордон-2019» співробітниками сектору ОЗНМРтаВ Бердянського MB УДМС України спільно з командиром роти БПСПОП «Скіф» ГУНП в Запорізькій області капітаном поліції Романенко І.П. та командиром взводу №1 роти №3 БПСПОП «Скіф» ГУНП в Запорізькій області Гайдай ОСОБА_2 .B. була здійснена перевірка на території м. Бердянськ. В ході перевірки документів в районі пляжу № 3 у м. Бердянськ був виявлений гр. Республіки Узбекистан ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2

17 липня 2019р. під час перевірки законності перебування на території України працівниками Бердянського MB УДМС України в Запорізькій області було встановлено, що громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_3 прибув в Україну 21.05.2019 року через КПП «Бачівськ» по паспорту серії НОМЕР_1 виданому Міністерством Внутрішніх справ Р.Узбекистан від 17 квітня 2017р. терміном дії до 16 квітня 2027р, в приватних справах.

При цьому, згідно штампів перетину кордону у паспортному документі в періоди з 24 лютого 2019 по 21 травня 2019 громадянин ОСОБА_4 вже знаходився на території України.

Пунктом 2.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 № 150 «Про затвердження Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України» передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України.

Відповідно до п. 11 Постанови № 150, іноземець та особа без громадянства у разі втрати на території України паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, повинні про це негайно письмово повідомити територіальний орган або підрозділ ДМС, який зобов`язаний видати довідку та надіслати відповідне повідомлення до Адміністрації Держприкордонслужби. У такому разі питання про продовження строку перебування іноземця та особи без громадянства на території України чи їх виїзду з України вирішується після отримання ними в дипломатичному представництві чи консульській установі країни громадянської належності або походження чи попереднього постійного проживання паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, на підставі особистої заяви, копії довідки, виданої територіальним органом або підрозділом ДМС, про втрату такого документа та довідки, виданої Адміністрацією Держприкордонслужби, про перетинання державного кордону (в разі, коли строк перебування під час останнього в`їзду не продовжувався).

Законодавство України зобов`язує іноземців та осіб без громадянства неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави (частина 3 статті 3 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства").

17 липня 2019р. за порушення п. 2.2 Постанови № 150 у відношенні відповідача було складено протокол МЗП 137223 про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 203 КУпАП.

Начальником Бердянського МВ УДМС України в Запорізькій області 17 липня 2019р. винесено постанову про накладання адміністративного стягнення на громадянина ОСОБА_5 у вигляді штрафу розміром 1700 грн. Адміністративне стягнення громадянин ОСОБА_4 виконав добровільно у встановлений законодавством строк.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Судом встановлено, що громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_4 з 24 травня 2019р. своїми діями порушує законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, ухиляється від виїзду за межі України, підстави для перебування в Україні та подальшого в`їзду в Україну відсутні, тому на підставі статті 26 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", Бердянським МВ УДМС України в Запорізькій області 17 липня 2019р. прийнято рішення № 22 про примусове повернення відповідача за межі України із застосуванням заборони подальшого в`їзду на територію України строком на 3 роки.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач отримав другий примірник рішення про його примусове повернення та зобов`язався виїхати за межі України не пізніше 15 серпня 2019 року, однак ОСОБА_6 не виконане зазначене рішення, оскільки у встановлені строки територію України не покинув, чим продовжує порушувати законодавство України та злісно ухилятись від виїзду.

22 серпня 2019р. під час перевірки дотримання іноземцями та особами без громадянства міграційного законодавства, співробітниками Бердянського МВ УДМС України в Запорізькій області був виявлений громадянин ОСОБА_4 на пляжі в мікрорайоні «Ліски» у м. Бердянськ.

Відповідно до тлумачення пункту 29 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 3 від 16 березня 2012 «Про внесення змін і доповнень до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 25 червня 2009 № 1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця, видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні», судам слід мати на увазі, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово видворенні з території України лише на підставі постанови адміністративного суду. Така постанова приймається судом за зверненням зазначених суб`єктів владних повноважень з позовною заявою про примусове видворення з України іноземця чи особи без громадянства, якщо вони не виконали у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення (частина перша статті 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" ).

Згідно паспорту серії НОМЕР_2 виданому Міністерством Внутрішніх справ Р.Узбекистан від 17 квітня 2017р. терміном дії до 16 квітня 2027р встановлено, що гр. Р.Узбекистан ОСОБА_4 у період з 17 липня 2019р. по 22 серпня 2019р. державний кордон не перетинав.

Таким чином, суд встановив, що законні підстави для подальшого перебування в Україні у громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 відсутні, рішення про примусове повернення відповідач не виконав та продовжує злісно ухилятись від його виконання, тим самим грубо порушуючи законодавство України.

Згідно пункту 7 статті 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах - це іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Частиною 1статті 26 Конституції України та статтею 3 Закону "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" визначено, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України,- за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Пунктом 7 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України 23 квітня 2012 року № 353/271/150 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України від 22 січня 2018 року № 38/77) передбачено підстави для подання позову про примусове видворення іноземців, зокрема, невиконання іноземцем в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення.

Відповідно до приписів статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно п. 3 ч. 4 статті 46 КАС України, громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, громадські об`єднання, юридичні особи, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень про примусове видворення за межі території України.

Як роз`яснено в п. 26 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 25 червня 2009 року № 1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворені за межі України з підстав та в порядку, що визначені ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»,ст. 13 Закону України «Про імміграцію».

Примусове видворення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

Під час вирішення питання про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства судам варто враховувати, що особа в будь-якому разі не підлягає видворенню, якщо підпадає під захист ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобода до ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Судом встановлено, що громадянин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, які потребує додаткового захисту.

Крім того, відповідач не підпадає під захист ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод до ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Доказів протилежного суду не надано.

На підставі викладеного та керуючись статтями 243,244,246,250,288, 289 КАС України,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Бердянського міського відділу Управління Державної міграційної служби Запорізької області до громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 про примусове видворення іноземця задовольнити.

Примусово видворити за межі України громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чуст, Наманганської області, Республіка Узбекістан.

Заборонити громадянину Республіки Узбекистан ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Чуст, Наманганської області, Республіка Узбекістан, подальший в`їзд в Україну строком на п`ять років.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Повне судове рішення складено 05 вересня 2019 року.

Суддя Н. М. Дубровська