Справа № 2-а/1970/1522/11
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2019-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Справа №2-а/1970/1522/11

03 вересня 2019 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд в складі

головуючого судді Мартиць О.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Ногас С.В.

заявника ОСОБА_1

представника відповідача Головного управління ДФС у Тернопільській області Чайківської М.Я., довіреність від 19.03.2019 №1267/10/19-00-10-05-12/6406

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в адміністративній справі за позовом суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 до Тернопільської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання незаконним і скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

19 липня 2019 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла заява суб`єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 про перегляд судового рішення від 01 липня 2011 року у зв`язку з нововиявленими обставинами в адміністративній справі №2-а/1970/1522/11 за позовом суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 до Тернопільської об`єднаної державної податкової інспекції про визнання незаконним і скасування податкового повідомлення - рішення.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 24.07.2019 відкрито провадження за заявою суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 від 19.07.2019 про перегляд судового рішення від 01.07.2011 за нововиявленими обставинами в адміністративній справі №2-а/1970/1522/11 за позовом суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 до Тернопільської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання незаконним і скасування податкового повідомлення - рішення.

Призначено розгляд заяви суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 від 19.07.2019 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи у судове засідання на 23.08.2019.

12.08.2019 через відділ документального забезпечення Тернопільського окружного адміністративного суду поступив відзив на заяву про перегляд судового рішення від 01.07.2011 за №2-а/1970/1522/11 у зв`язку з нововиявленими обставинами.

22.08.2019 заявником подано відповідь на відзив.

23.08.2019 розгляд заяви за клопотанням представника Головного управління ДФС у Тернопільській області відкладено на 03.09.2019.

В судовому засіданні 03.09.2019 заявник подану заяву підтримав повністю та просив задовольнити з мотивів, наведених у ній та відповіді на відзив.

Представник відповідача заперечила проти задоволення заяви з підстав, викладених у відзиві.

Заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що законних підстав для задоволення заяви про перегляд судового рішення від 01.07.2011 за нововиявленими обставинами в адміністративній справі №2-а/1970/1522/11 не має, виходячи з наступного.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 01 липня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.12.2011, в задоволенні позову ОСОБА_1 до Тернопільської об`єднаної державної податкової інспекції про визнання незаконним і скасування податкового повідомлення - рішення від 25 лютого 2011 року № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 95000 грн. відмовлено.

Заявник заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами мотивує тим, що після набрання чинності судового рішення 14 грудня 2011 року йому стали відомі обставини, які є істотними для справи, і які не були і не могли бути йому відомі під час розгляду справи, а саме указом Президента України №418/2019 "Про визнання такими, що втратили чинність, деяких указів Президента України" від 20.06.2019 під номером 24 скасовано указ Президента України від 12 червня 1995 року №436 "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки", на підставі пункту 1 абзацу 3 якого до заявника як до фізичної особи - підприємця застосовано за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у книзі обліку розрахункових операцій готівки штраф у п`ятикратному розмірі неоприбуткованої суми - 95000 грн.

Також посилається на частину третю статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, якою передбачено, що перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами в разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час розгляду справи, не допускається, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність фізичної особи.

Та, оскільки вважає себе фізичною особою в статусі суб`єкта підприємницької діяльності, то за нормами чинного законодавства України указ Президента України "Про визнання такими, що втратили чинність, деяких указів Президента України" №418/2019 від 20.06.2019 застосовується до спірних правовідносин.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини першої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Стаття 361 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює перелік вичерпних підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами з тим, щоб відповідно до принципу юридичної визначеності забезпечити стабільність судових рішень, але водночас надати можливість виправити судові рішення, неправосудність яких зазвичай обумовлена обставинами, незалежними від суду.

Відповідно пункту 1 частини другої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Тобто, судове рішення, яке набрало законної сили, може бути переглянуто на підставі істотних для справи обставин, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Нововиявлена обставина - це юридичний факт, який передбачений нормами права і тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; юридичний факт, що має істотне значення для вирішення конкретної справи; юридичний акт, який існував на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом; юридичний факт, який не міг бути відомий ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу, оскільки, якби нововиявлена обставина була відома суду під час постановлення судового рішення, вона б обов`язково вплинула на остаточні висновки суду.

Згідно частини четвертої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Тобто, не вважаються нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи, докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Обставини, що виникли чи змінилися після прийняття судом рішення, зокрема обставини, на які посилається заявник в своїй заяві, не можуть визнаватися нововиявленими.

Згідно частини шостої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Відповідно до статті 362 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими або виключними обставинами.

Нововиявленими є обставини (як фактичного, так і правового характеру), які:

1) об`єктивно існували на момент вирішення адміністративної справи;

2) не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі.

Наявність обох цих умов для визнання обставини нововиявленою є обов`язковою.

Частиною другою статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено вичерпний перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, а саме: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Зокрема, пунктами 5 і 6 частини другої статті 364 КАС України встановлено, що у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються нововиявлені або виключні обставини, якими обґрунтовується вимога про перегляд судового рішення, дата їх відкриття або встановлення; посилання на докази, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин.

Так, при перегляді рішення суду за нововиявленими обставинами важливим є не порушення балансу між можливістю переглянути судове рішення за нововиявленими обставинами і принципом юридичної визначеності, який є складовою верховенства права. Принцип юридичної визначеності вимагає, серед іншого, якщо суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не повинне ставитися під сумнів. Жодна зі сторін не повинна вимагати перегляду остаточного і обов`язкового судового рішення лише з метою повторного слухання та ухвалення нового рішення у справі.

В постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 22 травня 2015 року за №7 "Про узагальнення судової практики розгляду адміністративними судами заяв про перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами" зазначено, що в адміністративному судочинстві перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження.

На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення, суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто, перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими й ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Не є нововиявленими обставинами: ті, які виникли після ухвалення рішення (не існували на той момент); ті, на які посилалися як на докази сторони, або об`єктивно могли бути долучені як докази; невчасно подані сторонами докази; офіційні тлумачення Конституційного Суду України тощо.

Частиною другою статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини в рішенні у справі "Правєдная проти Росії" від 18 листопада 2004 року зазначив, що одним із аспектів принципу Верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду. Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин.

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним.

Отже, істотними обставинами справи можуть бути такі, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, а це передусім, ті, що взагалі не були предметом розгляду по даній адміністративній справі в адміністративному суді у зв`язку з тим, що вони не були і не могли бути відомі суду, особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи. Істотними для справи обставинами вважаються такі факти і події, які мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, що звернулись до суду з метою розгляду спірної ситуації, тобто ці факти існували вже під час розгляду спірної ситуації в суді, але не були і не могли бути відомі ні особам, які беруть участь у справі, ні суду, який розглядав її та вирішував спір по суті.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, заявник зазначає, що нововиявленою обставиною є те, що указом Президента України №418/2019 "Про визнання такими, що втратили чинність, деяких указів Президента України" від 20.06.2019 скасовано указ Президента України від 12 червня 1995 року №436 "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки", на підставі якого до заявника як до фізичної особи - підприємця застосовано штраф у розмірі 95000,00 грн.

Суд зауважує, що на час розгляду справи указ Президента України від 12 червня 1995 року №436 "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" був діючим, судом визнано законним застосування до заявника штрафних (фінансових) санкцій за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п`ятикратному розмірі неоприбуткованої суми та вказана обставина була відома заявнику, а тому не може вважатися нововиявленою в розумінні пункту 1 частини другої статті 361 КАС України.

Щодо застосування частини третьої статті 361 КАС України, якою передбачено перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами в разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час розгляду справи, не допускається, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність фізичної особи, суд враховує наступне.

Згідно пункту 1.1 статті 1 Податкового кодексу України податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. (пункт 15.1 статті 15 Податкового кодексу України)

Відповідно до підпункту 14.1.265. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

За нормами пункту 11 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за наслідками перевірок, які здійснюються контролюючими органами, застосовуються у розмірах, передбачених законом, чинним на день прийняття рішень щодо застосування таких штрафних (фінансових) санкцій (з урахуванням норм пункту 7 цього підрозділу).

Стаття 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) від 09 лютого 1999 року по справі №1-7/99 №1-рп/99 визначено, що положення частини першої статті 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи).

Враховуючи, що судовим рішенням визнано правомірним застосування штрафу до заявника як до фізичної особи - підприємця, суд вважає, що в даному випадку вказані норми права на нього не поширюються.

Тому за вказаних обставин, суд дійшов до висновку, що обставина, на яку посилається заявник, як на нововиявлену, не відповідає правовим положенням адміністративного судочинства.

Будь-яких інших обґрунтованих доказів на підтвердження того, що існують істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, заявником у заяві про перегляд справи за нововиявленими обставинами та в судовому засіданні зазначено не було.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що викладені в заяві обставини не можуть бути визнані нововиявленими обставинами в розумінні статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим суд вважає заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами такою, що задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в адміністративній справі за позовом суб`єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 до Тернопільської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання незаконним і скасування податкового повідомлення - рішення відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складено 09.09.2019.

Головуючий суддя Мартиць О.І.

копія вірна:

Суддя Мартиць О.І.