Справа № 9901/396/19
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2019-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

10 вересня 2019 року

м. Київ

справа №9901/396/19

адміністративне провадження №П/9901/396/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,

суддів - Білак М.В., Губської А.О., Калашнікової О.В., Соколова В.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду при вирішенні питання про відкриття провадження у справі №9901/396/19 за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправним рішення,-

УСТАНОВИВ:

26 липня 2019 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправним рішення.

Ухвалою від 29 липня 2019 року суддя-доповідач позовну заяву залишив без руху, у зв`язку з несплатою позивачем судового збору.

В межах строку, визначеного ухвалою від 29 липня 2019 року, позивач надав суду докази сплати судового збору.

Разом із позовною заявою ОСОБА_1 подав заяву про поновлення строку звернення до суду.

15 серпня 2019 року судом визнано неповажними, зазначені у заяві позивача, причини пропуску строку звернення до адміністративного суду, позовну заяву залишено без руху, та надано позивачу строк для обґрунтування поважності причин пропущення строку звернення до суду.

03 вересня 2019 року ОСОБА_1 подав заяву про відвід колегії суддів Касаціного адміністративного суду у складі Верховного Суду, а саме: головуючому судді Загороднюку А.Г., суддям Білак М.В., Губській А.О., Калашніковій О.В., Соколову В.М.

Заяву про відвід суддів позивач обґрунтовує:

1) порушенням порядку визначення складу суду для розгляду справи. Позивач вказує, що склад колегії суддів, без постановлення відповідної ухвали, визначено у кількості п`яти суддів, а не трьох внаслідок недотримання приписів частин шостої та дванадцятої статті 33 КАС України.

2) передчасним формуванням висновків суддями, які входять до складу колегії, що виключає подальшу неупередженість. Позивач вказує, що всі процесуальні дії під час вирішення питання про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі повинні вчинятися одноособово, а не колегією суддів. Внаслідок прийняття колегіального рішення передчасно надана оцінка доказам, які долучені до позовної заяви.

3) вказує на некомпетентність складу суду, якою визначено пропуск позивачем строку звернення до суду з даним позовом, посилаючись на те, що колегією суддів безпідставно ототожнена робота судді із проходженням публічної служби.

Відповідно до частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Головна мета відводу - гарантувати безсторонність суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

У рішенні від 09 листопада 2006 року в справі "Білуха проти України" Європейський суд з прав людини з посиланням на його усталену практику вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед іншого, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49).

Стосовно об`єктивного критерію суд указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункт 52).

Надаючи оцінку обґрунтованості заяви про відвід суддів, колегія суддів зауважує наступне.

Позивач звернувся до Верховного Суду як суду першої інстанції оскаржуючи, на його думку протиправне, рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Відповідно до частини шостої статті 33 КАС України адміністративні справи, підсудні Верховному Суду як суду першої інстанції, розглядаються і вирішуються колегією у складі не менше трьох суддів.

Частиною дванадцятою статті 33 КАС України визначено, що питання про розгляд справи колегією у складі більше трьох суддів вирішується, враховуючи категорію і складність справи, колегією суддів, визначеною в порядку, встановленому частиною другою статті 31 цього Кодексу, до початку розгляду справи, про що постановляється відповідна ухвала.

Згідно з частинами другої та третьої статті 31 КАС України справа, розгляд якої відповідно до цього Кодексу здійснюється колегією суддів в обов`язковому порядку, розглядається постійною колегією суддів відповідного суду, до складу якої входить визначений Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою суддя-доповідач. Персональний склад постійних колегій суддів визначається зборами суддів відповідного суду.

Рішенням Зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді № 16 від 20 травня 2019 року визначено Персональний склад постійних колегій суддів для розгляду справ як судом першої інстанції, до однієї з яких входять судді Білак М.В., Губська О.А., Калашнікова О.В., Загороднюк А.Г., Соколов В.М.

Частиною другою статті 31 КАС України передбачено, що справа, розгляд якої відповідно до цього Кодексу здійснюється колегією суддів в обов`язковому порядку, розглядається постійною колегією суддів відповідного суду, до складу якої входить визначений Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою суддя-доповідач.

Таким чином визначення судді-доповідача та колегії суддів відбулося відповідно до вимог законодавства, а тому твердження позивача щодо порушення порядку визначення складу суду є необґрунтованими.

Позивачем, разом із позовною заявою подано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Вирішуючи вказану заяву колегією суддів враховано, що відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Пунктом 4 цієї ж норми КАС України зазначено, що суд - суддя адміністративного суду, який розглядає і вирішує адміністративну справу одноособово, колегія суддів, інший визначений цим Кодексом склад адміністративного суду.

При цьому статтею 121 КАС України визначено, що саме суд, а не суддя-доповідач вирішує питання про поновлення процесуального строку. Суд надає оцінку поважності причин пропущення строку.

Враховуючи вказане, твердження позивача про передчасне формування висновків суддями, які входять до складу колегії, що виключає подальшу неупередженість та про некомпетентність складу суду є необґрунтованими.

Отже, наведені позивачем обставини в обґрунтування заяви про відвід суддів не дають підстав для висновку про необ`єктивне ставлення суддів до позивача, упередженість чи зацікавленість в результаті розгляду справи. Такі твердження не є об`єктивно обґрунтованими та базуються виключно на припущеннях позивача та незгодою з прийнятим судовим рішенням.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Враховуючи, що провадження у справі не відкрито, підстави для вирішення питання про зупинення провадження у справі, відповідно до частини четвертої статті 40 КАС України, відсутні.

Керуючись статтями 36, 39, 40, 236, 243, 248 КАС України, Суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді - доповідачу Загороднюку А.Г., суддям Білак М.В., Губській А.О., Калашніковій О.В., Соколову В.М. визнати необґрунтованою.

Справу передати для проведення автоматизованого розподілу для визначення судді для розгляду заяви про відвід суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя-доповідач : А.Г. Загороднюк

Судді : М.В. Білак

А.О. Губська

О.В. Калашнікова

В.М. Соколов