Справа № 360/2604/19
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2019-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

10 вересня 2019 року справа №360/2604/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів: Арабей Т.Г., Міронової Г.М., розглянув в письмовому провадженні заяву Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат у справі № 360/2604/19 за апеляційною скаргою Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 10 липня 2019 року за позовом Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, -

В С Т А Н О В И В:

21 червня 2019 року Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі-позивач, пенсійний орган) звернулось до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області (далі-відповідач, Управління ДВС у Луганській області), в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Галушки Маргарити Володимирівни від 03.06.2019 року про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн. на Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області за невиконання рішення суду у виконавчому провадженні ВП № 59021212 за виконавчим листом № 360/3851/18, виданим Луганським окружним адміністративним судом 10.04.2019 року, та скасувати зазначену постанову (а.с. 3-7).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 26 червня 2019 року позовну заяву пенсійного органу залишено без руху. Позивачу протягом п`яти календарних днів з дня отримання даної ухвали запропоновано усунути недоліки позовної заяви шляхом надання суду: доказів про сплату судового збору у розмірі 1921,00 грн на вказані реквізити; належної копії супровідного листа Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області № 2985 від 03.06.2019 року (а.с. 1-2).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 10 липня 2019 року, суд першої інстанції повернув вказаний позов заявникові у зв`язку з не усуненням недоліків позовної заяви, яку було залишено без руху у встановлений строк (а.с. 23).

Позивач з вказаним рішенням суду не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Просив скасувати ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 10 липня 2019 року (а.с. 32-34).

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 5 серпня 2019 року апеляційну скаргу пенсійного органу залишено без руху, у зв`язку з несплатою заявником судового збору, за подання апеляційної скарги на ухвалу суду в розмірі 1921,00 грн (а.с. 41).

16 серпня 2019 року на виконання вимог ухвали Першого апеляційного адміністративного суду від 5 серпня 2019 року, від позивача надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги разом з платіжним дорученням № 569 від 13.08.2019 року у розмірі 1921,00грн (а.с. 44-45).

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 9 вересня 2019 року апеляційну скаргу позивача задоволено. Ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 10 липня 2019 року у справі № 360/2604/19-скасовано. Вказану справу направлено до Луганського окружного адміністративного суду для продовження розгляду (а.с. 57-58).

10 вересня 2019 року Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області звернулось з заявою про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат за подання апеляційної скарги в сумі 1921,00 грн.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи заяви, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку, що заява про винесення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат не підлягає задоволенню.

Частиною 2 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України) визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Розподіл судових витрат визначено статтею 139 КАС України.

Відповідно до приписів вказаної статті при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

В адміністративних справах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років», якщо судове рішення ухвалено на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, усі судові витрати, що підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, здійснюються за рахунок коштів державного бюджету.

При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

У разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

- чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

- чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

- поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

- дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду внаслідок необґрунтованих дій позивача відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь зі сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того, заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Виходячи з аналізу викладеної норми, вбачається, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Тобто, визначальною підставою для стягнення судових витрат є статус сторони по справі.

З матеріалів справи вбачається, що позивач - Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області, є субєктом владних повноважень, а відтак, за даних обставин у суду відсутні підстави для розподілу судових витрат на користь позивача.

За приписами ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч. 5 ст. 143 КАС України у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За приписами ч. 2 ст. 252 КАС України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 3 ст. 252 КАС України).

Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу (ч. 4 ст. 252 КАС України).

Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені (ч. 5 ст. 252 КАС України).

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про винесення додаткового судового рішення в про стягнення судових витрат.

Керуючись ст. ст. 132, 135, 139, 143, 241, 248, 252, 311, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат у справі № 360/2604/19 відмовити.

Повний текст ухвали складений та підписаний 10 вересня 2019 року.

Ухвала суду набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді Т.Г. Арабей

Г.М. Міронова