Справа № 489/2588/19
Суддя: Рум’янцева Н. О.
Дата ухвалення: 2019-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №489/2588/19
Провадження №2-а/489/129/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Румянцевої Н.О.,

із секретарем судового засідання Середа А.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ленінського районного суду м. Миколаєва в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до посадової особи Департаменту патрульної поліції України інспектора 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області Соколова Дмитра Олександровича про скасування протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 283209 від 10.05.2019 і закриття справи про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просив скасувати протокол серії БД № 283209 від 10.05.2019 року про адміністративне правопорушення і закрити справу про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.121 КУпАП.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, зазначає, що з оскаржуваним протоколом не згоден та вважає його незаконним. Вважає що у його діях відсутнє передбачене в статті 9 КУпАП поняття адміністративного правопорушення, чим визнаєтеся протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, окрім того відповідач грубо порушив вимоги ст. ст.278, 279 КУпАП. При цьому, стверджує, що вищезазначений протокол не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, зокрема, показання свідків, показання технічних приладів та засобів, посилання на офіційні документи, тощо, на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП. Стверджує, що правила дорожнього руху не порушував, а рішення і дії відповідача обмежують його право на свободу пересування, на працю і суперечать Конституції України.

Представником відповідача надано відзив на позовну заяву, вважає вимоги позивача безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню оскільки оскарження протоколу про адміністративне правопорушення не передбачено чинним законодавством.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що 10 травня 2019 року інспектором 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області Соколовим Дмитром Олександровичем відносно громадянина ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД №283209 за порушення вимог пункту 31.4.7 е) Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.4 ст.121 КУпАП.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст.258 цього Кодексу.

Так згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 19 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому позовні вимоги, спрямовані на фактичне визнання його незаконним, не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства. Разом з тим, розгляд питання правомірності складання протоколу про адміністративне правопорушення в окремому позовному провадженні без аналізу матеріалів про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та рішення суб`єкта владних повноважень, винесеного за результатами їх розгляду, у сукупності з іншими доказами, не дозволить ефективно захистити та відновити порушене право позивача, не відповідає завданням адміністративного судочинства та у подальшому може призвести до виникнення нових судових спорів.

Зазначене узгоджується із висновком викладеним у постанові від 10 травня 2018 року Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі №760/9462/16-а.

Таким чином, відповідно до ст. 245 КАС України, діючи в межах наданих адміністративному суду повноважень, проаналізувавши наведені позивачем доводи, оцінивши наявні у справі докази, враховуючи ту обставину, що протокол про адміністративне правопорушення не є нормативно-правовим актом чи правовим актом індивідуальної дії, а тому не може бути предметом оскарження в адміністративному судочинстві та не може бути скасованим, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_2 до посадової особи Департаменту патрульної поліції України інспектора 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області Соколова Дмитра Олександровича про скасування протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 283209 від 10.05.2019 і закриття справи про адміністративне правопорушення, не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19,72,73,241-246КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до посадової особи Департаменту патрульної поліції України інспектора 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області Соколова Дмитра Олександровича про скасування протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 283209 від 10.05.2019 і закриття справи про адміністративне правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Кодексу про адміністративне судочинство України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 297 КАС України безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

Відповідач: посадова особа Департаменту патрульної поліції України інспектора 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області Соколов Дмитро Олександрович, місце знаходження: м.Миколаїв, вул.Новозаводська, 1б/1.

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «06» вересня 2019 року.