Справа № 640/15349/19
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2019-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

О К Р Е М А У Х В А Л А
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Клочкової Н.В., при секретарі судового засідання Артеменко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом:
до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України
треті особи без самостійних вимог на предмет спору
Київська міська рада
про визнання протиправною та скасування постанови,
за участю представника позивача, відповідач та треті особи не прибули, належним чином повідомлені
Зокрема, було встановлено, що на виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2017 року у справі №826/5426/16 (набрала законної сили) за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Київської міської ради, Департаменту земельних ресурсів, третя особа - Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, було видано Окружним адміністративним судом міста Києва позивачеві виконавчі листи від 20 лютого 2018 року.
Вказаною вище постановою суду, як зазначено у позовній заяві, визнано:
- протиправною бездіяльність Київської міської ради та Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 25 листопада 2003 року, заяви ОСОБА_2 від 06 червня 2005 року про приватизацію земельної ділянки.
- визнано протиправним та скасовано рішення Київської міської ради №100/2003 від 01 жовтня 2015 року.
- визнано протиправними дії Київської міської ради та Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо застосування до заяв ОСОБА_1 від 25 листопада 2003 року та ОСОБА_2 від 06 червня 2005 року вимог ст.791 ЗК України.
- зобов`язано Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Київську міську раду повторно і відповідно до статей 3, 8, 19, 58, 124 Конституції України розробити проект рішення про безоплатну передачу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,2768 га, за нормами визначеними ст.121 ЗК України, з цільовим призначенням для ведення садівництва, для будівництва і обслуговування жилого будинку, для будівництва індивідуального гаражу, з урахуванням ідеальних частин останніх в домоволодінні АДРЕСА_1
та зобов`язано Київську міську раду розглянути відповідно до вимог статей 3, 8, 19, 58, 124 Конституції України на найближчому пленарному засіданні розроблений Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) проект рішення про безоплатну передачу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,2768 га, за нормами визначеними статтею 121 ЗК України, з цільовим призначенням для ведення садівництва, для будівництва і обслуговування жилого будинку, для будівництва індивідуального гаражу, з урахуванням ідеальних частин останніх в домоволодінні АДРЕСА_1 та заяву ОСОБА_1 від 25 листопада 2003 року, ОСОБА_2 від 06 червня 2005 року про приватизацію земельної ділянки по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,2768 га, за нормами визначеними ст.121 ЗК України, з цільовим призначенням для ведення садівництва, для будівництва і обслуговування жилого будинку, для будівництва індивідуального гаражу, з урахуванням ідеальних частин останніх в домоволодінні АДРЕСА_1 .
Проте, під час розгляду справи, судом встановлено, що вказане судове рішення боржником - Київською міською радою, не виконано у встановленому порядку, зокрема, в частині, в якій зобов`язано Київську міську раду розглянути відповідно до вимог статей 3, 8, 19, 58, 124 Конституції України на найближчому пленарному засіданні розроблений Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) проект рішення про безоплатну передачу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,2768 га, за нормами визначеними статтею 121 ЗК України, з цільовим призначенням для ведення садівництва, для будівництва і обслуговування жилого будинку, для будівництва індивідуального гаражу, з урахуванням ідеальних частин останніх в домоволодінні АДРЕСА_1 та заяву ОСОБА_1 від 25 листопада 2003 року, ОСОБА_2 від 06 червня 2005 року про приватизацію земельної ділянки по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,2768 га, за нормами визначеними ст.121 ЗК України, з цільовим призначенням для ведення садівництва, для будівництва і обслуговування жилого будинку, для будівництва індивідуального гаражу, з урахуванням ідеальних частин останніх в домоволодінні АДРЕСА_1 .
Зокрема, не можна стверджувати, що проект рішення про безоплатну передачу земельної ділянки було розглянуто боржником саме так, як вказано у резолютивній частині судового рішення: відповідно до вимог статей 3, 8, 19, 58, 124 Конституції України і на найближчому пленарному засіданні.
При цьому, зі змісту стенограми пленарного засідання від 31.01.2019 вбачається, що доповідач, директор Департаменту земельних ресурсів та депутат Київської міської ради від фракції «Всеукраїнське об`єднання «Свобода» перед тим, як поставити проект рішення на голосування, дозволяли собі надавати оцінку спірним правовідносинам, які вже вирішені судом та судовому рішенню, яке необхідно було виконати і яке набрало законної сили.
За результатами такого безпідставного обговорення на пленарному засіданні та надання необґрунтованої оцінки судовому рішенню, яке набрало законної сили, перед поставлення питання позивача на голосування, як наслідок, рішення прийнято не було. При цьому, не було ні відмови, ні погодження рішення.
Така ситуація є неприпустимою та суперечить принципам верховенства права, адже ведеться мова про виконання судового рішення за спірними правовідносинами, які почались між позивачем, третьою особою і боржником з 2003 та 2005 років, на підставі заяв позивача та третьої особи, відповідно.
За результатами судового розгляду, спірні правовідносини були вирішені, судом були встановлені порушення з боку суб`єктів владних повноважень та зобов`язано відповідних суб`єктів владних повноважень, з метою усунення виявлених порушень, вчинити певні дії у справі № 826/5426/16.
Проте, замість виконання судового рішення у справі № 826/5426/16 у встановленому порядку, Київська міська рада його не виконує, що породжує чергові судові спори та не сприяє захисту порушених прав та інтересів позивача.
Оскільки рішення за результатами розгляду не було прийнято, це оскаржено 29 серпня 2019 року ОСОБА_1 до Окружного адміністративного суду міста Києва в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України.
Згідно ч. 1 ст. 249 Кодексу адміністративного судочинства України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
Згідно ч. 4 ст. 249 Кодексу адміністративного судочинства України в окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.
Згідно ч. 5 ст. 249 Кодексу адміністративного судочинства України з метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.
Згідно ч. 6 ст. 249 Кодексу адміністративного судочинства України окрему ухвалу може бути винесено судом першої інстанції, судами апеляційної чи касаційної інстанцій.
Згідно ч. 7 ст. 249 Кодексу адміністративного судочинства України окрема ухвала може бути оскаржена особами, яких вона стосується.
Згідно ч. 7 ст. 249 Кодексу адміністративного судочинства України окрема ухвала стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, надсилається прокурору або органу досудового розслідування, які повинні надати суду відповідь про вжиті ними заходи у визначений в окремій ухвалі строк. За відповідним клопотанням прокурора або органу досудового розслідування вказаний строк може бути продовжено.
Згідно ч. 1 ст. 382 Кримінального кодексу України умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню - карається штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років.
Згідно ч. 2 ст. 382 Кримінального кодексу України ті самі дії, вчинені службовою особою, - караються штрафом від семисот п`ятдесяти до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.
Згідно ч. 3 ст. 382 Кримінального кодексу України дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені службовою особою, яка займає відповідальне чи особливо відповідальне становище, або особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею, або якщо вони заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам і свободам громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб, - караються позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років.
За таких обставин, наявні підстави для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону - невиконанню судового рішення в адміністративній справі № 826/5426/16 на підставі виконавчого листа 826/5426/16 від 20.02.2018 в межах виконавчого провадження № 57853079.
Керуючись ст. ст. 243, 248, 249 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Направити окрему ухвалу до Київської міської ради та до Державного бюро розслідувань для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону - невиконанню судового рішення в адміністративній справі № 826/5426/16 на підставі виконавчого листа 826/5426/16 від 20.02.2018 в межах виконавчого провадження № 57853079.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена особою, інтересів якої вона стосується.

Суддя Н.В. Клочкова