Справа № 559/1353/19
Суддя: Ралець Р. В.
Дата ухвалення: 2019-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 559/1353/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2019 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області,

в складі головуючого судді Ралець Р.В.,

при секретарі Федчук А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубно справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Рівненській області ДПП Національної поліції України (м.Рівне вул. С. Бандери, 14а) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 12 червня 2019 року інспектором роти №5 батальйону 1 УПП в Рівненській області ДПП Національної поліції України лейтенантом поліції Стельмах Олександром Вікторовичем було винесено постанову серія ЕАВ №1223466 про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Відповідно до змісту зазначеної постанови 12.06.2019 о 08.37 годині на а/д Київ-Ковель-Ягодин він, керуючи транспортним засобом, рухався зі швидкістю 77 км/год, чим порушив пункт 12.4. ПДР.

Вважає, що під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення відносно нього та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення інспектором були допущенні порушення норм матеріального та процесуального права у зв`язку із чим постанова ЕАВ №1223466 являється незаконною та підлягає скасуванню з наступних підстав.

Позивач свої позовні вимоги мотуває тим, що 12 червня 2019 року близько 09 години 00 хвилин, він, керуючи автомобілем PЕUGEOT 3008 НОМЕР_1 в м. Сарни зі швидкістю в межах 60 км/год, що не перевищувала встановлені обмеження для руху у населенному пункті та був зупинений працівниками поліції у зва`язку з тим, що він ніби то перевищив встановлену швидкість руху. На місці зупинки транспортного засобу була винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності без дослідження обставин справи та доказів вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

З винесеною постановою позивач не погоджується, вважає застосоване до нього стягнення є незаконним та необгрунтованим з огляду на відсутність складу адміністративного правопорушення, а саме ознак умислу та необережності.

На підставі викладеного, позивач просить скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності та закрити провадження у справі.

Позивач подав до суду заву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача до суду не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та дату розляду справи. Відзив на позов не подано. Клопотань чи заяв про відкладення справи слуханням до суду не надходило.

Справа розглядається у відповідності до ч.1 ст. 205 КАС України, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Як встановлено з матеріалів справи, постановою серії ЕАВ №1223466 від 12 червня 2019 року по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень (а.с.3).

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно ч.2 ст. 77 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В силу вимог ст. 280 КУпАП посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана була з`ясувати зокрема чи було вчинено адміністративне правопорушення. Відповідно до ст. 251 КУпАП факт вчинення ним правопорушення має підтверджуватися відповідними доказами. У вказаній постанові про накладення адміністративного стягнення відсутнє посилання на докази, на підставі яких вона виносилася.

Стаття 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлює поняття адміністративного правопорушення, як протиправної, винної (умисної або необережної) дії чи бездіяльності, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Тобто елементом складу адміністративного правопорушення неодмінно повинна бути вина у формі умислу чи необережності.

Згідно зі ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Ч.5 ст.77 КАС України визначає, що якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Із змісту оскаржуваної постанови стає зрозуміло, що вимоги норм закону щодо дослідження обставин справи поліцейським не були дотримані, так як у матеріалах справи відсутні будь-які докази вчинення позивачем правопорушення. За таких умов, склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 122 КУпАП, залишається недоведеним, а відтак, склад адмінправопорушення у даному випадку відсутній.

Найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про вчинення адміністративного правопорушення. У ст. 258 КУпАП наведено вичерпний перелік підстав, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, однак за умови, коли порушник не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на нього накладається. В даному випадку не складання та не вручення копії протоколу порушнику, не тільки обмежує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а робить неможливим встановити наявність ознак об`єктивної сторони правопорушення, хоча вони мали бути зазначені у протоколі органом, який зобов`язаний був його скласти.

Суд бере до уваги обставини вчиненого порушення, яке не створило жодної небезпеки для учасників дорожнього руху, Інших будь-яких доказів, які б спростовували доводи позивача представником суб"єкта оскарження до суду подані не були на день розгляду справи.

Відповідно до ст. 247 КУпАП у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Відповідно до ст. 7 КупАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 3. ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, до суду не надійшло доказів на спростування доводів позивача, а тому суд вважає, що позов слід задовольнити, постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - скасувати.

На підставі викладеного, керуючись ст.293 Кодексу України про адміністративні порушення, ст. 241-246, 286 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Рівненській області ДПП Національної поліції України (м.Рівне вул. С. Бандери, 14а) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення- задоволити.

Постанову серії ЕАВ №1223466 від 12 червня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області, протягом десяти днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: