Справа № 200/5282/19-а
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2019-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 року справа №200/5282/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),

суддів Блохіна А.А., Геращенка І.В.,

за участю секретаря судового засідання Сізонова Є.С.,

представника відповідача Сенникова А.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 19 липня 2019 року у справі № 200/5682/19-а (головуючий І інстанції Чекменьов Г.А.) за позовом державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування вимоги, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

10.04.2019 року (за поштовим штемпелем) позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати вимогу №Ю-322-00 від 06 грудня 2018 року про сплату боргу в сумі 82348795,25 грн, зобов`язати відповідача вчинити певні дії щодо коригування облікових даних інформаційної системи органу доходів і зборів шляхом зменшення заборгованості позивача з штрафу та пені на зазначену суму.

Зазначав, що вимогу отримав 26.12.2018 рок, а 28.12.2018 року оскаржив її до ДФС України, яка рішенням від 04.02.2019 року залишена без задоволення. Рішення податкового органу позивач отримав 12.02.2019 року, тому кінцевий термін оскарження вимоги відповідно до ч.4 ст.122 КАС України становить 12.05.2019 року

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19 липня 2019 року позовні вимоги в частині скасування вимоги залишено без розгляду з підстав пропуску строку, визначеного ч.4 ст.25 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Не погодившись з судовим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Зазначає, що в даному спорі, при визначенні строку звернення до суду з позовом про скасування спірної вимоги повинні застосовуватися норми ч.4 ст.122 КАС України.

Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, суд встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

Позивач просить визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску № Ю-322-00 від 06 грудня 2018 року.

Зазначену вимогу підприємство отримало 26.12.2018 року та 28.12.2018 року, з дотриманням встановленого законом десятиденного строку, звернулося із скаргою до Державної фіскальної служби України про скасування вимоги № Ю-322-00 від 06 грудня 2018 року (а.с.13)

Рішенням ДФС України від 04.02.2019 року в задоволенні скарги відмовлено. Зазначене рішення позивач отримав 12.02.2019 року (а.с.14).

Суд першої інстанції, залишаючи позов про скасування вимоги без розгляду, виходив з того, що конкуренція норм ст.122 КАС України та ч.4 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» вирішується шляхом надання пріоритету нормі спеціального закону перед загальною нормою КАС України.

Відповідні норми спеціального Закону не передбачають тримісячний строк оскарження вимоги про сплату недоїмки з єдиного внеску незалежно від оскарження такої вимоги до органу доходів і зборів вищого рівня. Тому позивач пропустив строк звернення до суду з позовом про скасування спірної вимоги.

Оцінка суду.

Частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 3 статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За приписами ч. 4 ст. 122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464-VI).

На підставі частини першої статті 2 Закону № 2464-VI його дія поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно з абзацами 4, 5, 6 частини четвертої статті 25 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.

Абзацем 8 частини 4 статті 25 Закону №2464-VI визначено, що порядок узгодження сум недоїмки з єдиного внеску встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до абзацу 9 частини четвертої статті 25 Закону № 2464-VI у разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.

Таким чином, положення абзацу 5 частини 4 статті 25 Закону №2464-VI передбачають наступні способи оскарження вимоги: адміністративний або судовий порядок.

Втім, правове регулювання, наведене у абзаці 9 частини 4 статті 25 Закону №2464-VI, свідчить, що навіть у випадку обрання адміністративного способу оскарження, за наслідками якого згоди з органом доходу і зборів не досягнуто (відмова у розгляді або у задоволенні скарги), у особи зберігається право оскаржити вимогу про сплату внеску ще і в суді.

Таке право має бути реалізоване протягом 10 днів з дня надходження відповідного рішення органу ДФС України платнику ЄСВ, тобто з дотриманням строків, визначених абзацом 9 частини 4 статті 25 Закону №2464-VI.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 17.07.2019 року в справі №0740/1050/18, від 08.08.2019 року в справі №480/106/19.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про пропущення позивачем 10-денного строку звернення до суду з позовом про скасування вимоги від 06.12.2018 року.

Проте суд вважає, що залишивши позов підприємства без розгляду в частині скасування вимоги про сплату боргу, суд першої інстанції порушив норми процесуального права не вчинив дій щодо визнання поважності пропуску строку звернення позивача до суду з цим позовом, з огляду на наступне.

За приписами пункту 5 частини 1 статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до частини 3 статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Частиною 4 статті 9 КАС України встановлено, що суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Вищенаведені правові положення свідчать, що питання дотримання позивачем строку звернення з позовом з`ясовується судом на стадії відкриття провадження у справі, і якщо пропуск такого строку для суду є очевидним, такий позов підлягає залишенню без руху.

Втім, законодавець допускає ймовірність виявлення судом факту недотримання строку звернення до суду і після відкриття провадження у справі, внаслідок чого позов може бути залишений без розгляду.

При цьому приписи статті 123 КАС України передбачають право особи подати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду з наведенням поважних причин такого пропуску.

На думку суду, таке право особи має бути реалізоване шляхом проведення судом підготовчого судового засідання з метою з`ясування відповідної позиції позивача з приводу пропуску ним строку звернення до суду з наданням йому можливості навести поважні причини такого пропуску.

З огляду на зазначене, у разі виникнення питання про залишення позову без розгляду після відкриття провадження у справі, вирішення вказаного питання не видається за можливе без виклику сторін.

Матеріали справи свідчать, що суд першої інстанції, відкриваючи провадження по справі ухвалою від 22.04.2019 року, зазначав про відсутність підстав, передбачених ст.ст.160,161,172 КАС України, для залишення позову без руху. Судом першої інстанції провадження по справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін (а.с.1)

Згодом, ухвалою від 20.06.2019 року судом першої інстанції визначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 04.07.2019 року з викликом сторін (а.с.169)

Довідка від 04.07.2019 року свідчить про відкладення підготовчого засідання з 04.07.2019 року на 17.07.2019 року в звязку з неявкою сторін (а.с.178)

Проте, 17.07.2019 року розгляд справи відбувся по суті, з явкою представників сторін. Питання з приводу пропуску позивачем строку звернення до суду з цим позовом судом першої інстанції не вирішувалося. В судовому засіданні оголошено перерву на 19.07.2019 року. (а.с.183)

19.07.2019 року суд першої інстанції залишив позов підприємства про скасування вимоги №Ю-322-00 від 06.12.2018 року без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду. (а.с.219-220).

Крім того, 19.07.2019 року Донецьким окружним адміністративним судом прийнято рішення про відмову в задоволенні іншої частини позовних вимог ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» (а.с.218)

Під час підготовчого судового засідання суд вирішує питання, зазначені у частині другій статті 180 КАС України.

Відповідно до ч.ч.7,8 ст.181 КАС України якщо під час підготовчого судового засідання вирішені питання, зазначені у частині другій статті 180 цього Кодексу, за письмовою згодою всіх учасників справи розгляд справи по суті може бути розпочатий у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання.

У разі відкладення підготовчого засідання або оголошення перерви підготовче засідання продовжується зі стадії, на якій засідання було відкладене або у ньому була оголошена перерва.

Згідно зі ст.183 КАС України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.

За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про:

1) залишення позовної заяви без розгляду;

2) закриття провадження у справі;

3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, примирення сторін проводиться в порядку, встановленому статтями 189, 190 цього Кодексу.

Суд з`ясовує думку сторін щодо дати призначення судового засідання для розгляду справи по суті.

Разом з тим, в межах даної справи, суд першої інстанції за результатами підготовчого засідання не прийняв жодної ухвали відповідно до ст.183 КАС України, фактично ухвалив рішення та прийняв спірну ухвалу у підготовчому судовому засіданні з порушенням порядку, встановленого ст.180,181,183 КАС України.

Зазначене призвело до того, що суд першої інстанції фактично не з`ясовував обставини пропуску позивачем строку звернення до суду, не надав позивачу можливості звернутися з заявою про поновлення строку звернення до суду, не вчинив дій щодо з`ясування позиції позивача з даного приводу шляхом проведення підготовчого судового засідання.

Таким чином, суд першої інстанції діяв не у спосіб, визначений процесуальним законом, залишивши адміністративний позов в частині скасування вимоги про сплату боргу від 06.12.2018 року без розгляду, не з`ясувавши причини пропуску позивачем строку звернення до суду, чим обмежив право позивача на оскарження спірної вимоги №Ю-322-00 від 06.12.2018 року.

За таких обставин, суд приходить до висновку про порушення судом першої інстанції положень частини 4 статті 9, частини 3 статті 123 КАС України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Суд вважає, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, передчасно залишив позов без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду, що обумовлює часткове задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 294, 308, 310, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 19 липня 2019 року у справі № 200/5682/19-а задовольнити частково.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 19 липня 2019 року у справі № 200/5682/19-а скасувати.

Справу № 200/5682/19-а за позовом державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування вимоги направити до Донецького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 10 вересня 2019 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 10 вересня 2019 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.А. Блохін

І.В. Геращенко