Справа № 280/2850/19
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2019-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

03 вересня 2019 року Справа № 280/2850/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суду у складі головуючого судді Сацького Р.В., при секретарі судового засідання Серебрянниковій О.А., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до - Шевченківського районного у місті Запоріжжя відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (юридична адреса: 69068, м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, буд. 64)

про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

12 червня 2019 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту позивач), до Шевченківського районного у місті Запоріжжя відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (далі по тексту відповідач), в якому позивач, з урахуванням уточнень, просить суд:

- зобов`язати відповідача внести зміни у відомості про нареченого ОСОБА_1 , змінивши в актовому записі про шлюб №880, складеного 20.04.1972 Запорізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в графі «Національність» відомості з «росіянин» на «німець».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що звернувся до Шевченківського районного у місті Запоріжжя відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області із заявою про внесення змін (виправлення помилки) в відомостях про себе в Актовому записі про шлюб № 880 від 20.04.1972, зокрема в розділі «Відомості про нареченого», в графі «Національність» треба виправити неправильні відомості «росіянин» на правильні відомості «німець», проте отримав відмову, що підтверджується Висновком № 140/17.7-05.06-85 від 14.03.2019 про внесення змін до актового запису цивільного стану. Із вказаною відмовою позивач не погоджується, оскільки відповідно до наданих відповідачу документів, теперішньої національності позивача «росіянин» не було ані не по лінії матері (яка була «німкою»), ані по лінії батька (який був «українець»), проте, згідно

законодавства чинного на момент отримання паспорту позивачем (зокрема п.3 розділу 1 Положення про паспортну систему в СРСР, затверджену Постановою Ради Міністрів СРСР №677 від 28.08.1974), запис про національність у паспорт вносився виключно по національності батьків, а якщо батьки належать до різних національностей, то або по національності батька або по національності матері. Відтак, по досягненню позивачем 16 років при отриманні паспорта НОМЕР_2 , виданого 16.11.1971 МВВС м. Чимкета, бажання позивача щодо вибору національності «німець» не було враховано і позивачу помилково записали національність «росіянин», хоча ані батько позивача, ані мати позивача росіянами не були, з огляду на що, позивач не змінює національність з «росіянин» на «німець», а намагається виправити помилку, що сталася.

Враховуючи, що мати позивача за національністю була «німкеня», то і виховання позивача відбувалось в національних німецьких традиціях, а тому позивач все своє життя вважає себе за національністю німцем, зберіг мову і дотримується культурних звичаїв німецького народу, має родичів-німців, які проживають на території Німеччини і яких позивач регулярно відвідує, підтримує з ними родинні стосунки і святкує німецькі свята з метою збереження етнічного походження свого роду, на підтвердження чого додає перелік родичів, які проживають в Німеччині (25 осіб), генеалогічне древо по лінії матері ОСОБА_2 , копію закордонного паспорту з неодноразовими відмітками (візами) для в`їзду позивача на територію Німеччини. Позивач переконаний, що має право на збереження своєї національності, культурної, релігійної та мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, гарантовані статтями 11 та 55 Конституції України, статтею 300 Цивільного кодексу України, в тому числі шляхом внесення відповідних змін у Актовий запис про шлюб № 880 від 20.04.1972, зокрема в розділ «Відомості про нареченого», в графі «Національність» де треба виправити неправильні відомості «росіянин» на правильні відомості «німець». Вважає, що відповідач необґрунтовано обмежує право позивача приймати рішення щодо визначення власної національної приналежності. З наведених підстав позивач звернувся до суду із вказаним позовом та просить суд його задовольнити.

Ухвалою суду від 18.06.2019 позовну заяву залишено без руху та надано 10 - ти денний строк на усунення недоліків.

У встановлений Ухвалою суду строк, позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

27 червня 2019 року судом відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Судове засідання призначено на 17 липня 2019 року об 17 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 17 липня 2019 року судом задоволено заяви представників сторін про надання часу для примирення, провадження у справі зупинено на час, необхідний сторонам для примирення, до 03 вересня 2019 року до 10 год. 00 хв.

15.07.2019 через канцелярію суду (вх. №28842) надійшов відзив відповідача на адміністративний позов, в якому зазначено, що відповідно до ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. Так, зібрані Шевченківським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області та надані заявником документи свідчать, що підстав для внесення змін до актового запису про шлюб № 880, складеного 20.04.1972 Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області на ОСОБА_1 та ОСОБА_3 щодо зміни чоловікові національності росіянин на німець, немає у зв`язку з відсутністю письмових (архівних матеріалів, відомостей, які містяться в паспорті, інших посвідчень тощо) доказів, що з достовірністю підтверджують національність позивача «німець». Оскільки органи державної реєстрації актів цивільного стану не мають повноважень визначати належність громадян до будь-якої національності, то відповідно до наданих та зібраних документів встановити правильність написання національності позивача неможливо, так як його національність може бути як «німець» (за національністю матері), так і «українець» (за національністю батька). Відповідач переконаний, що дотримався процедури розгляду матеріалів справи заявника, а тому дії Шевченківського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області не можна визнати протиправними.

31 липня 2019 року, через канцелярію суду (вх. № 31663) від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, а саме просить суд:

- зобов`язати відповідача внести зміни у відомості про нареченого ОСОБА_1 , змінивши в актовому записі про шлюб №880, складеного 20.04.1972 Запорізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в графі «Національність» відомості з «росіянин» на «німець».

Зменшення позовних вимог обґрунтовано тим, що з відзиву на позовну заяву, отриманого позивачем 18.07.2019, відповідач не оспорює заявлену національну належність позивача та не заперечує врахування при розгляді справи аргументів, пов`язаних зі збереженням національних традицій позивачем.

Також, надає до суду докази на підтвердження направлення копії заяви про зменшення позовних вимог та доданих до неї документів на адресу відповідача.

Ухвалою суду від 03.09.2019 судом прийнято до розгляду заяву про зменшення позовних вимог та ухвалено розглядати справу з урахуванням зменшених позовних вимог.

Ухвалою суду від 03 вересня 2019 року провадження у справі поновлено та призначено судовий розгляд на 03.09.2019.

Від представника позивача через канцелярію суду (вх. №36423) подана заява про розгляд спррави за відсутності представника позивача у порядку письмового провадження.

Представник відповідача до суду не з`явився, про час, дату та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

В зв`язку з розглядом справи в порядку письмового провадження, відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Комсомолець Карабалицького району Кустанайської області, Казахстан, про що свідчить Свідоцтво про народження НОМЕР_3 від 28.03.1949, де батьком зазначений ОСОБА_4 , українець, а матір`ю ОСОБА_5 , німкеня.

У Повному витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб (№ 1 від 23.05.2017) в розділі «Відомості про актовий запис» зазначено Номер актового запису: 880, дата складання: 20 квітня 1972 р.; в розділі «Відомості про нареченого» в графі «Національність» зазначено «росіянин».

Матеріалами справи підтверджено, що 11.10.2018 до Шевченківського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області надійшла заява гр. ОСОБА_1 про внесення змін до актового запису про шлюб № 880 від 20.04.1972, складеного Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області на ОСОБА_1 та ОСОБА_3 щодо зміни в розділі «Відомості про нареченого», в графі «Національність» відомостей «росіянин» на відомості «німець».

Висновком відповідача № 140/17.7-05.06-85 від 14.03.2019 відповідач відмовив у задоволенні заяви, в якому зазначив, що «… На теперішній час законодавством України не передбачено вказувати національність громадянина у паспорті та інших документах, що посвідчують особу ( а також в актових записах цивільного стану та свідоцтвах, які видаються на підставі складених актових записів цивільного стану), у зв 'язку з чим підтвердити національність заявника неможливо. Заявника попереджено про наслідки розбіжностей у даті його народження (13.11.1948/14.11.1948) Відповідно до Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5 (зі змінами), вважаю можливим відмовити заявнику у внесення змін до актового запису про шлюб № 880, складеного 20.04.1972 Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області на ОСОБА_1 та ОСОБА_3 щодо виправлення чоловікові національності росіянин на німець у зв`язку з відсутністю підтверджуючих документів. Відмова у внесенні змін до актового запису цивільного стану може бути оскаржена у судовому порядку».

Не погоджуючись із вказаною відмовою, позивач звернувся з позовною заявою до адміністративного суду.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення по справі.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Надаючи оцінку встановленим обставинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Правові та організаційні засади державної реєстрації актів цивільного стану та відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, регулює Закон України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» №2398-VI від 01 липня 2010 року (далі - Закон №2398-VI).

За визначенням, наведеним у статті 2 вказаного Закону, актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частинами першою - третьою та п`ятою статті 9 Закону №2398-VI державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану.

Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.

Правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України.

Правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України.

Частинами першою - четвертою статті 22 Закону №2398-VI передбачено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться за заявою: особи, щодо якої складено актовий запис; одного з батьків, опікуна, піклувальника дитини; опікуна недієздатної особи; спадкоємців померлого; представника органу опіки та піклування під час здійснення повноважень з опіки та піклування стосовно особи, яка має право на подання такої заяви.

Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану.

Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану регулюється Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України №96/5 від 12 січня 2011 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793 (далі - Правила № 96/5).

Згідно із пунктом 1.1 Правил № 96/5 внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головних територіальних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством.

Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану за формою, наведеною в додатку 1, подається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених статтею 53 Сімейного кодексу України, також до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання першого примірника актового запису про шлюб (крім випадків, коли актовий запис про шлюб складено дипломатичним представництвом або консульською установою України) при пред`явленні паспорта або паспортного документа (пункт 2.1 Правил №96/5).

Разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються: свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті (пункт 2.6 Правил №96/5).

На підтвердження достовірності представлених заявником документів про державну реєстрацію актів цивільного стану відділом державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичним представництвом чи консульською установою України додаються до матеріалів справи повні витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, копії відповідних актових записів цивільного стану, на підставі яких вирішується питання щодо необхідності внесення змін або відмови в цьому (пункт 2.7 Правил №96/5).

Факти, зазначені в заяві, а також записи у свідоцтвах про державну реєстрацію актів цивільного стану та в інших поданих заявником документах, якщо вони викликають сумніви щодо їх достовірності, можуть бути перевірені відділом державної реєстрації актів цивільного стану шляхом направлення запитів до відповідних установ, організацій для затребування необхідних документів (пункт 2.11 Правил № 96/5).

На підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому за формою, наведеною в додатку 2. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мають бути чітко вказані причини відмови та зазначено про можливість її оскарження в судовому порядку (пункт 2.12 Правил № 96/5).

Підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: постанова адміністративного суду; висновок районного, районного у містах, міського (міст обласного значення), міськрайонного, міжрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції або дипломатичного представництва чи консульської установи України (підпункти 2.13.2 та 2.13.3 пункту 2.13 Правил №96/5). Внесення змін до актових записів цивільного стану можливе також і в інших окремих випадках, якщо це не суперечить чинному законодавству України (підпункт 2.13.12 пункту 2.13 Правил № 96/5).

Відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку (пункт 1.15 розділу I Правил № 96/5).

Згідно з п.2.20. Правил №96/5, висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичного представництва чи консульської установи України про відмову у внесенні змін до актових записів цивільного стану складається у двох примірниках. Один примірник разом з усіма матеріалами залишається у відділі державної реєстрації актів цивільного стану або дипломатичному представництві чи консульській установі України, якими складено висновок про відмову, а другий вручається (надсилається) заявнику.

З такого правового регулювання слідує, що внесення змін до актових записів цивільного стану проводиться за заявою особи на підставі поданих заявником та зібраних відділом документів.

У заяві про внесення змін від 11.10.2018 позивач просив внести зміни до актового запису про шлюб № 880 від 20.04.1972, складеного Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області на ОСОБА_1 та ОСОБА_3 щодо зміни чоловікові національності росіянин на німець.

ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Комсомолець Карабалицького району Кустанайської області, Казахстан, про що свідчить Свідоцтво про народження НОМЕР_3 від 28.03.1949, де батьком зазначений ОСОБА_4 , українець, а матір`ю ОСОБА_5 , німкеня.

В матеріалах справи також міститься копія запису акту про народження від 28.11.1949, в якому батьком зазначений ОСОБА_4 - українець, а матір`ю ОСОБА_5 - німкеня.

Тобто, вимоги позивача підтверджені належними доказами по справі.

У ст. 35 Конституції України зазначено, що кожен має право на свободу світогляду і віросповідання.

Згідно з ч.1 ст. 269 Цивільного кодексу України особисті немайнові права належать кожній фізичній особі від народження або за законом.

Відповідно до ст. 271 Цивільного кодексу України зміст особистого немайнового права становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері свого приватного життя.

Як зазначено у ст.300 Цивільного кодексу України, фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається (ст.11 Закону України «Про національні меншини в Україні»).

Позивач все своє життя вважає себе за національністю німцем, виховувався в національних сімейних традиціях, зберіг мову і дотримується культурних звичаїв німецького народу, має родичів-німців, які проживають на території Німеччини і яких позивач регулярно відвідує, підтримує з ними родинні стосунки і святкує німецькі свята з метою збереження етнічного походження свого роду, при цьому, відповідач не оспорює заявлену позивачем належність до національності «німець» та не заперечує аргументів, пов`язаних з національними традиціями позивача.

Статтею 3 Рамкової конвенції про захист національних меншин, яка ратифікована Законом України №703/97-ВР від 9 грудня 1997 року «Про ратифікацію Рамкової конвенції Європи про захист національних меншин» визначено, що кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй, чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв`язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі.

За змістом частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 105 КАС України, адміністративний позов може містити вимоги про зобов`язання відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.

Відповідно до п. 2.22 Правил №96/5 після внесення змін до актового запису цивільного стану заявнику повторно видається або надсилається для вручення до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його проживання свідоцтво про державну реєстрацію акту цивільного стану. На свідоцтві проставляється штамп "Повторно". Свідоцтво про державну реєстрацію, подане заявником для внесення змін, анулюється та знищується у встановленому порядку.

Частиною 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, однак відповідач не довів правомірність винесення ним оскаржуваного висновку.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги про зобов`язання відповідача внести зміни у відомості про нареченого ОСОБА_1 , змінивши в актовому записі про шлюб №880, складеного 20.04.1972 Запорізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в графі «Національність» відомості з «росіянин» на «німець» є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, відповідають вимогам чинного законодавства, а тому підлягають задоволенню. Доводи відповідача не приймаються судом до уваги виходячи з вищезазначеного.

Керуючись ст.ст. 9, 77, 132, 139, 143, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , код ДРФО НОМЕР_1 ) до Шевченківського районного у місті Запоріжжя відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (місцезнаходження: 69068, м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, буд. 64, ) - задовольнити.

Зобов`язати Шевченківський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (місцезнаходження: 69068, м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, буд. 64, ) внести зміни у відомості про нареченого ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), змінивши в актовому записі про шлюб №880, складеного 20.04.1972 Запорізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, в графі «Національність» відомості з «росіянин» на «німець».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду в повному обсязі складено та підписане суддею 03.09.2019.

Суддя Р.В.Сацький