Справа № 140/2684/19
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2019-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

09 вересня 2019 року ЛуцькСправа № 140/2684/19

Суддя Волинського окружного адміністративного суду Каленюк Ж.В., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Ковельської місцевої прокуратури про визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до Ковельської місцевої прокуратури про визнання дій протиправними та порушення відповідачем його права на свободу та особисту недоторканність в період досудового слідства у кримінальній справі №40-039-00.

За приписами пункту 4 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства з огляду на таке.

Як встановлено статтею 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема. спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Термін публічно-правовий спір відповідно до пункту 2 частини першої статті 4 КАС України означає спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, тобто спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні публічно-владних управлінських функцій.

Разом з тим, відповідно до пункту 2 частини другої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства.

Як слідує із позовної заяви та доданих до неї документів, ОСОБА_1 є засудженим та відбуває покарання у Державній установі «Вінницька установа виконання покарань (№1)». В позовній заяві позивач зазначив, що 12 грудня 2000 року прокуратурою м. Ковель була порушена кримінальна справа №40-039-00. Того ж дня він був затриманий працівниками Ратнівського районного відділу міліції та доправлений до прокуратури м. Ковель, де його допитано за відсутності адвоката та без пояснень причин затримання. Слідчий прокуратури Сліпчук М.О. протягом двох діб утримував його без належного документального оформлення затримання та без можливості звернутися за допомогою до захисника (адвоката). Як стверджує позивач, 14 грудня 2000 року за рішенням слідчого прокуратури його було передано до Ковельського ізолятора тимчасового тримання без пояснень причин затримання. Надалі Ковельська місцева прокуратура неодноразово виносила незаконні постанови про продовження строку тримання під вартою, не даючи можливості оскаржити дані постанови або просити про зміну запобіжного заходу.

Тобто, із змісту позовної заяви вбачається, що позивач оскаржує дії Ковельської місцевої прокуратури при його затриманні в межах кримінальної справи №40-039-00. Позивач, вважаючи, що цими діями порушено його права на свободу та особисту недоторканність, звернувся із даним позовом до суду.

Відповідно до вимог частини першої статті 24 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно зі статтею 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування врегульовано главою 26 КПК України.

Статтею 303 КПК України передбачені рішення, дії (бездіяльність) слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування та право на їх оскарження.

Скарги на рішення, дії (бездіяльність) слідчого чи прокурора відповідно до статті 306 КПК України розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду, згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Як зазначено в пункті 4.2 рішення Конституційного Суду України №6-рп/2001 від 23 травня 2001 року, кримінальне судочинство - це врегульований нормами Кримінально-процесуального кодексу України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу - підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод і законних інтересів.

Захист прав і свобод людини не може бути надійним без надання їй можливості при розслідуванні кримінальної справи оскаржити до суду окремі процесуальні акти, дії чи бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства і прокуратури. Але таке оскарження може здійснюватись у порядку, встановленому КПК України, оскільки діяльність посадових осіб, як і діяльність суду, має свої особливості, не належить до сфери управлінської.

Таким чином, слідчі та прокурори під час вчинення дій, пов`язаних із розслідуванням кримінальних правопорушень, зокрема, й при вирішенні питань щодо вчинення певних дій у кримінальних провадженнях, здійснюють не владні управлінські функції, а владні процесуальні. Такі дії не є способом реалізації посадовими особами органів прокуратури та досудового слідства їх владних управлінських функцій, а є наслідком виконання ними функцій, обумовлених завданнями кримінального судочинства.

Отже, спірні відносини, які виникли між ОСОБА_1 та Ковельською місцевою прокуратурою в ході досудового слідства, не є управлінськими, а повноваження цього органу та посадових осіб щодо затримання особи за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та під час проведення допитів, регламентовані КПК України.

Аналізуючи обставини спору в контексті поданого позову та враховуючи правовий статус суб`єктів спору, предмет спірних правовідносин, слід дійти висновку, що відповідач не є суб`єктом владних повноважень у розумінні КАС України. Такий спір не випливає із здійснення суб`єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій, а відтак не належать до юрисдикції адміністративних судів. Проте закон встановлює спеціальний порядок оскарження процесуальних дій органів дізнання і досудового слідства, який встановлений КПК України.

Також суд зазначає, що і за нормами кримінального-процесуального законодавства, яке діяло на момент досудового розслідування та розгляду кримінальної справи №40-039-00, і на даний час встановлення процедурних порушень органами досудового розслідування під час здійснення кримінального провадження можливе саме в межах даного провадження за нормами КПК України, а не за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За таких обставин у відкритті провадження у даній справі необхідно відмовити на підставі пункту 1 частини першої статті 170 КАС України, роз`яснивши при цьому, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції місцевого загального суду в порядку кримінального судочинства.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Керуючись статтями 170, 248, 256, 295 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Ковельської місцевої прокуратури про визнання дій протиправними відмовити.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали надіслати особі, яка її подала, разом із позовною заявою та доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня підписання ухвали суддею. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Суддя Ж.В. Каленюк