Справа № 440/2479/19
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2019-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

06 вересня 2019 року м. ПолтаваСправа №440/2479/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про стягнення заборгованості з пенсійних виплат та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі - відповідач, ГУПФ України в Полтавській області), у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог /а.с. 21-23/, просив:

встановити факт неправильного підрахунку його пенсії за віком;

стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 100000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтував посиланням на те, що відповідачем неправильно розраховано розмір його пенсії за віком в частині обчислення коефіцієнта страхового стажу, чим порушено право ОСОБА_1 на належний розмір пенсійного забезпечення.

2. Позиція відповідача.

27.08.19 судом одержано відзив ГУПФ України в Полтавській області на позов, у якому представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність /а.с. 75-76/. Свою позицію мотивував посиланням на те, що розмір пенсії ОСОБА_1 за віком та, зокрема коефіцієнт страхового стажу, визначено відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

3. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 7.08.19 відкрито провадження у справі за даним позовом, розгляд справи вирішено здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у письмовому провадженні). Цією ухвалою звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 9.08.19 заяву ОСОБА_1 про залучення до участі у справі експерта повернуто заявнику без розгляду.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 21.08.19 заяву ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог повернуто ініціатору звернення разом з доданими до неї матеріалами.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22.08.19 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розгляд справи у судовому засіданні.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 28.08.19 заяву ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог повернуто заявнику без розгляду разом з доданими до неї матеріалами.

За приписами пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Відповідно до частини другої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Позивач перебуває на пенсійному обліку у відділі з питань призначення та перерахунків пенсій №5 управління застосування пенсійного законодавства ГУПФ України в Полтавській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Пенсія позивачу призначена з 18.11.17 на підставі його заяви від 26.12.17 та відповідно до вимог статей 25, 27, 40, підпункту 4-4 пункту 4 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" /а.с. 78-111/.

Основний розмір пенсії позивача обчислений у розмірі 1525,82 грн з урахуванням коефіцієнта страхового стажу, що пенсійним органом визначений у розмірі 0,42863 /а.с. 117/.

Посилаючись на незгоду з визначеним пенсійним органом коефіцієнтом страхового стажу, позивач звернувся до суду з цим позовом.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Спеціальним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, є Закон України від 9.07.03 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Закон №1058-IV).

За змістом частини першої статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Згідно з частиною першою статті 27 Закону №1058-IV розмір пенсії за віком визначається за формулою:

П = Зп х Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Статтею 25 Закону №1058-IV встановлено, що коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою:

См х Вс

________

Кс =

100 % х 12, де:

Кс - коефіцієнт страхового стажу;

См - сума місяців страхового стажу;

Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках).

Коефіцієнт страхового стажу з урахуванням періодів до набрання чинності цим Законом не може перевищувати 0,75, а з урахуванням страхового стажу, передбаченого абзацом десятим частини третьої статті 24 цього Закону, - 0,85.

А відповідно до підпункту 4-4 пункту 4 Прикінцевих Положень Закону №1058-IV, з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

ОЦІНКА СУДОМ ОБСТАВИН СПРАВИ

Згідно з частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач посилався на помилкове визначення пенсійним органом коефіцієнта страхового стажу, який враховується при обчисленні основного розміру пенсії за віком.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що коефіцієнт страхового стажу для визначення основного розміру пенсії за віком ОСОБА_1 пенсійним органом обчислений з урахуванням наявного на момент призначення пенсії страхового стажу у розмірі 31 рік 9 місяців 5 днів, що становить 381 місяць ((31 х 12) + 9), та визначеної законом на 2017 рік (а саме - підпунктом 4-4 пункту 4 Прикінцевих Положень Закону №1058-IV) величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 % за формулою, передбаченою частиною першою статті 25 Закону №1058-IV.

Так, коефіцієнт страхового стажу для визначення основного розміру пенсії за віком ОСОБА_1 склав 0,42863 = (381 х 1,35) : (100% х 12).

Перевіривши правильність визначення коефіцієнта страхового стажу, суд встановив його відповідність закону.

Позивач не заперечує обґрунтованість визначення пенсійним органом загальної суми місяців страхового стажу, що становить 381 місяць.

Статтею 25 Закону №1058-IV не передбачено застосування при обчисленні коефіцієнта страхового стажу замість розрахункової величини 100% показника мінімального визначеного законом страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком (15 років), як про те стверджує позивач.

Так само, законом не передбачено визначення коефіцієнта страхового стажу шляхом ділення загальної суми місяців страхового стажу (381) на мінімально визначену суму місяців страхового стажу, за наявності яких особі може бути призначена пенсія за віком (180), а також множення отриманого результату на добуток показника кількості місяців в оцінці та кількості місяців в нормі оцінки.

Запропонований позивачем у позовній заяві алгоритм визначення коефіцієнта страхового стажу ґрунтується на довільному тлумаченні норм закону, а визначений у його результаті коефіцієнт (1,0525) не відповідає вимогам частини другої статті 25 Закону №1058-IV, оскільки перевищує максимально визначений у законі (0,75).

Розмір заробітної плати позивача, з якої обчислюється пенсія, пенсійним органом визначено відповідно до вимог статті 40 Закону №1058-IV та він склав 3559,77 грн.

Позивач у позовній заяві не посилається на незгоду з визначеним пенсійним органом розміром заробітної плати.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що основний розмір пенсії позивача за віком пенсійним органом обчислено відповідно до вимог Закону №1058-IV, а проведені розрахунки є правомірними та обґрунтованими.

Відтак, судом за результатами розгляду справи по суті не встановлено порушення прав позивача рішеннями, діями чи бездіяльністю ГУПФ України в Полтавській області.

Залученою до матеріалів справи довідкою Гадяцького відділу обслуговування громадян від 21.08.19 вих. №91/03.8 підтверджено, що пенсію за спірний період ОСОБА_1 нараховано та виплачено у повному розмірі, заборгованість відсутня /а.с. 118/.

Щодо вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 100000,00 грн, суд виходить з такого.

Згідно зі статтею 1173 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Отже, для відшкодування шкоди, завданої фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади не є кваліфікуючою ознакою наявність вини такого органу.

Водночас право на відшкодування шкоди законодавцем пов`язується з підставами виникнення шкоди, завданої незаконними діями (бездіяльністю), та умовами виникнення права на його відшкодування.

Так, за приписами статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Таким чином, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

При цьому відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Однак, позивачем жодним чином не обґрунтовано в чому саме полягає моральна шкода. Належних доказів на підтвердження факту нанесення позивачу моральних страждань та їх причинного зв`язку матеріали справи не містять.

Доводи позивача про неправомірність визначення пенсійним органом основного розміру його пенсії за віком не знайшли свого підтвердження у ході розгляду справи по суті.

Відтак, підстави для відшкодування моральної шкоди відсутні.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та беручи до уваги норми чинного законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 повністю.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

З огляду на ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, за відсутності доказів понесення відповідачем судових витрат, підстав для їх розподілу немає.

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про стягнення заборгованості з пенсійних виплат та моральної шкоди відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Другого апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів після складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.О. Кукоба