Справа № 120/2242/19-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2019-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

11 вересня 2019 р. Справа № 120/2242/19-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Альчук Максим Петрович, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників адміністративну справу

за позовом: Головного управління ДФС у Вінницькій області

до: ОСОБА_1

про: стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДФС у Вінницькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 1144,11 грн.

Підставою звернення до суду з даним позовом стала та обставина, що за відповідачем рахується заборгованість зі сплати податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки у розмірі 1144,11 грн, заборгованість в добровільному порядку боржником не сплачена.

У відповідності до вимог чинного законодавства судом зроблено запит до адресно-довідкового підрозділу Немирівської ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області.

06.08.2019 року на адресу суду з адресно-довідкового підрозділу Немирівської ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області надійшла інформація стосовно місця реєстрації відповідача.

07.08.2019 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Копію ухвали про відкриття у адміністративній справі суд направляв відповідачу на адресу, яка зазначена у відповіді на запит. Однак, до суду повернувся не вручений конверт із вмістом поштового відправлення з відміткою поштового відділення зв`язку: "закінчений термін зберігання". Згідно з ч. 11 ст. 126 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

В силу ч. 4 ст. 124 КАС України, суд вважає відповідача належним чином повідомленим про можливість подання відзиву у зазначені строки.

Суд вважає, що вжив усі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. За таких підстав, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги Кодексу адміністративного судочинства України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що ОСОБА_1 є платником податків і зборів, передбачених Податковим кодексом України та знаходиться на обліку у Немирівської ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області.

Згідно матеріалів адміністративної справи за ОСОБА_1 рахується заборгованість з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки у сумі 1144,11 грн., з якої 1048,32-основний платіж та земельний податок з фізичних осіб, а 95,79 грн, - основний платіж.

Податковий борг з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки в сумі 1048,32 виник 31.12.2018 року, та із земельного податку з фізичних осіб з податковим зобов`язанням у сумі 95,79 грн, станом на 30.09.2018 ороку внаслідок прийнятого Немирівською ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області 23.08.2016 року:

- податкового повідомлення-рішення форми «Ф» №35615-13 від 24.06.2016 року, до якого сума податкового зобов`язання складає- 18,27 грн.;

- податкового повідомлення-рішення форми «Ф» №32832-13 від 30.06.2017року, відповідно до якого сума податкового зобов`язання складає- 310,05грн.;

- податкового повідомлення-рішення форми «Ф» №0004675/5502-0214 від 21.03.2018 року, відповідно до якого сума податкового зобов`язання складає- 720,00 грн.

Податковий борг із земельного податку з фізичних осіб виник 10.09.2018 року на підставі:

- податкового повідомлення-рішення форми «Ф» №5-0214 від 11.05.2018 року, до якого сума податкового зобов`язання складає- 94,38 грн.;

- податкового повідомлення-рішення форми «Ф» №5-0214 від 11.05.2018 року, до якого сума податкового зобов`язання складає- 1,41 грн.;

ГУ ДФС у Вінницькій області надіслало ОСОБА_1 податкову вимогу № 234729-55 від 24.09.2018 року рекомендованим відправленням, яке було отримане 30.10.2018 року.

Крім того, податковий борг підтверджується інтегрованою карткою із податку на нерухоме майно та довідкою про суму податкового боргу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 269 ПК України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Пунктом 287.1 ст. 287 ПК України встановлено, що власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Пунктом 287.3 ст.287 ПК України передбачено, що податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до п.п 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Відповідно до ст. 266.7.2. ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з п.п. 266.7.1 п. 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Контролюючі органи за місцем проживання (реєстрації) платників податку в десятиденний строк інформують відповідні контролюючі органи за місцезнаходженням об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості про надіслані (вручені) платнику податку податкові повідомлення-рішення про сплату податку у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Статтею 67 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 16.1.4. п. 16.1 с. 16 ПК України встановлено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п.п. 16.1.3, 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України, платник податків зобов`язаний: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктами 14.1.39, 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Отже, заборгованість, яка виникла у зв`язку з несплатою відповідачем є узгодженим податковим зобов`язанням.

Відповідно до ст. 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення (п. 59.4 ст. 59 ПК України).

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається) (абз. 2 п. 59.5 ст. 59 ПК України).

На підставі п. 59.4 ст. 59 ПК України позивачем надіслано відповідачу податкову вимогу від 24.09.2018 №234729-55. Рекомендоване відправлення було отримане відповідачем, що підтверджується наявними матеріалами справи.

Доказів оскарження вищевказаної податкової вимоги сторонами не надано.

Системний аналіз викладених законодавчих приписів дозволяє стверджувати, що стягненню в судовому порядку з платника підлягає податкова заборгованість, яка обліковується за ним станом на день прийняття відповідного судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відтак, враховуючи те, що відповідачем твердження позивача не спростовано, доказів повного погашення зазначеної заборгованості на день винесення рішення до суду не надано, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині несплаченого податкового боргу у розмірі 1144,11 грн. та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДФС у Вінницькій області ( вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21028, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент.номер НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент.номер НОМЕР_1 ) податковий борг в сумі 1144,11 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Альчук Максим Петрович