Справа № 500/1597/19
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2019-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1597/19

09 вересня 2019 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Мандзія О.П.

за участю:

секретаря судового засідання Канюка Н.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (далі - відповідач), в якій просить:

визнати протиправним рішення Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2;

зобов`язати Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з часу звернення із заявою про призначення такої, тобто з 20.12.2018 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 20.12.2018 року звернувся до Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області із заявою щодо призначення пенсії на пільгових умовах на підставі п.2 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Листом від 07.02.2019 року №1912/05 позивачу відмовлено в призначенні пенсії, так як відсутній достатній стаж роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2.

Беручи до уваги те, що протягом своєї трудової діяльності з 02.02.1984 року по 11.06.1984 року в Кременецькому дослідно-спеціалізованому заводі, з 10.09.1984 року по 02.01.1985 року в ремонтно-будівельному цеху у місцевому господарстві ім. Дмитрова , з 10.11.1986 року по 31.07.2000 року в ЖКО Тернопільського комбайнового заводу, з 06.11.2002 року по 06.03.2009 року в медико-санітарній частині АТ "Тернопільський комбайновий завод", з 03.08.2019 року по 30.11.2010 року у ДП "Наш дім-3", з 01.12.2010 року по 15.12.2011 року у ДП "Наш дім-1", з 07.08.2012 року по 08.02.2016 року у державному закладі "Відділкова клінічна лікарня станції Тернопіль" ДТГО "Львівська залізниця" ОСОБА_1 працював на посадах електрозварника, що передбачена Списком №2, про що свідчать відомості трудової книжки, позивач вважає такі рішення протиправними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, що слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 12.07.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено у справі судове засідання на 13.08.2019 року.

На виконання вимог вказаної ухвали, 26.07.2019 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (а.с.41-45). Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що відповідно до поданих позивачем документів страховий стаж роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2, становить 5 років 6 місяців 4 дні згідно рішення комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області. Оскільки тривалість такого стажу не може бути підставою для призначення пенсії на пільгових умовах по Списку №2, просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою суду від 15.08.2019 року, постановленою в судовому засіданні, без виходу до нарадчої кімнати згідно ч.7, 8 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), допущено заміну відповідача Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області. Відкладено розгляд справи на 09.09.2019 року.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, з підстав наведених в позовній заяві (а.с.4-5), просив позов задовольнити. Наголосив, що записами трудової книжки повністю підтверджується пільговий стаж позивача, що є достатньою умовою для призначення відповідачем йому пенсії на пільгових умовах за Списком №2.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву (а.с.41-45), просив у задоволенні позову відмовити. Вказав, що до пільгового стажу позивача не зараховано період роботи з 10.09.1984 року по 02.01.1985 року, оскільки не можливо встановити зайнятість ОСОБА_1 повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці. Водночас, відсутні документи щодо атестації робочого місця ЖКО №7 і робочого місця електрозварника 5 розряду в медико-санітарній частині за 2002-2009 роки ВАТ "Тернопільський комбайновий завод". Таким чином, аналіз документів, отриманих для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, свідчить про відсутність необхідного пільгового стажу роботи за Списком №2.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення позивача та представника відповідача, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, суд при прийняті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 протягом трудової діяльності працював на різних підприємствах, що підтверджується відомостями трудової книжки серії НОМЕР_1 від 14.08.1981 року (а.с.11-12).

Із записів вказаної трудової книжки вбачається, що ОСОБА_1 працював з 02.02.1984 року по 11.06.1984 року газоелектрозварником четвертого розряду та сантехніком в Кременецькому дослідно-спеціалізованому заводі, з 10.09.1984 року по 02.01.1985 року газоелектрозварником четвертого розряду в ремонтно-будівельному цеху у місцевому господарстві ім. Дмитрова , з 10.11.1986 року електрозварником ручної зварки четвертого розряду, переведений з 01.11.1990 року електрозварником п`ятого розряду, по 31.07.2000 року в ЖКО Тернопільського комбайнового заводу, з 06.11.2002 року по 06.03.2009 року електрозварником п`ятого розряду в медико-санітарній частині АТ "Тернопільський комбайновий завод", з 03.08.2019 року по 30.11.2010 року електрозварником четвертого розряду у ДП "Наш дім-3", з 01.12.2010 року по 15.12.2011 року електрозварником четвертого розряду в ДП "Наш дім-1", з 07.08.2012 року по 08.02.2016 року електрозварником четвертого розряду у державному закладі "Відділкова клінічна лікарня станції Тернопіль" ДТГО "Львівська залізниця".

Відповідно до архівної довідки архівного відділу Тернопільської районної державної адміністрації від 17.17.2018 року №12-06/02/344 ОСОБА_1 з серпня 1984 року по жовтень 1986 року дійсно працював у місцевому господарстві ім. Дмитрова і при встановленому мінімумі виробив людиноднів (а.с.23).

Як передбачено архівною довідкою державного архіву Тернопільської обласної державної адміністрації від 24.05.2018 року №Б-78/04-11 у справі фонду ТОВ "Тернопільський комбайновий завод" з 01.06.2010 року ТОВ "ТВФ Ротор" є такі відомості про перейменування комбайнового заводу, зокрема: з 03.02.1978 року - організоване виробниче об`єднання "Тернопільський комбайновий завод" імені XXV з`їду КПРС, з 02.10.1991 року - виробниче об`єднання "Тернопільський комбайновий завод", з 04.04.1994 року - відкрите акціонерне товариство "Тернопільський комбайновий завод", з 01.07.2009 року - товариство з обмеженою відповідальністю "Тернопільський комбайновий завод", з 01.06.2010 року - товариство з обмеженою відповідальністю "ТВФ Ротор" (а.с.22).

Факт роботи позивача на ТОВ "ТВФ Ротор" підтверджено архівними довідками архівного відділу Тернопільської міської ради від 23.05.2018 року №626/26-3.02 та від 26.07.2018 року №939/26-3.2, за змістом яких ОСОБА_1 прийнятий на посаду електрозварника з 10.11.1986 року, з якої звільнений 31.07.2000 року, та прийнятий на роботу електрозварником 06.11.2002 року, з якої звільнений 06.03.2009 року (а.с.20- 21).

Також, в архівних довідках архівного відділу Тернопільської міської ради від 22.05.2018 року №623/26-3.02, від 22.05.2018 року №624/26-3.02, від 23.05.2018 року №625/26-3.02 представлені відомості заробітної плати ОСОБА_1 , який значиться на посаді електрозварника, згідно особових рахунків працівників за 1986-1990 роки, 1991-1995 року, 1996-2000 року відповідно (а.с.17-19).

Серед іншого, про період роботи позивача з 01.12.2010 року по 15.12.2011 року електрозварником в ДП "Наш дім-1" свідчать наказ (розпорядження) №94-к від 01.12.2010 року (а.с.24) та відомості особової картки працівника (а.с.25).

Водночас, згідно наказу (розпорядження) №193/ос від 07.08.2012 року (а.с.26) ОСОБА_1 прийнято на роботу електрозварником четвертого розряду у державному закладі "Відділкова клінічна лікарня станції Тернопіль" ДТГО "Львівська залізниця" з 07.08.2012 року та 08.02.2016 року звільнено відповідно до наказу (розпорядження) №49/ос від 05.02.2016 року (а.с.27), що також підтверджується довідками від 17.05.2018 року №5 та від 08.10.2018 року №11 вказаної установи (а.с.30-31).

Враховуючи вказаний стаж роботи, 20.12.2018 року позивач звернувся із заявою до Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Листом від 07.08.2019 року № 1912/05 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу (а.с.7-8). При цьому, відповідно до рішення комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років від 26.11.2018 року №5 позивачу підтверджено період роботи з 10.11.1986 року по 21.08.1992 року, в тому числі після 01.01.1992 року за фактичною тривалістю, як пільговий стаж за списком №2 (а.с.9-10). За матеріалами пенсійної справи загальний страховий стаж роботи становить 33 роки 5 місяців 22 дні, стаж роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2, складає 5 років 6 місяців 4 дні.

Не погоджуючись з такою відмовою, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість дій, рішень відповідача на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно із ч.3 ст.4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.

Відповідно до ст.5 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

В силі приписів ч.1 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно п.2 ч.2 ст.144 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років у чоловіків і не менше 22 років у жінок.

Відповідно до ст.48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів від 12.08.1993 року № 637 встановлено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 року № 383 затверджено Порядок застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок № 383).

Відповідно до п.3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 N 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років (п.4 Порядку № 383).

За змістом п.4.1-4.3 Порядку № 383 зазначена постанова набула чинності з 21.08.92. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.

У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що у разі вперше проведеної до 21.08.1997 року атестації робочого місця до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи та період роботи впродовж наступних 5 років на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками.

Відповідно до п.1 Порядку проведення атестації робочих місць, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 01.08.1992 р. №442 (далі - Порядок №442) атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінсоцполітики разом з МОЗ (п.8 Порядку №442).

Згідно з п.9 Порядку №442 перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років.

Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Отже, аналіз вище наведених правових норм дає підстави для висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах незалежно від віку є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відповідно до Списку N 2 виробництв, цехів, професій та посад з тяжкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.56 року N 1173, згідно розділу XXXII "Загальні професії" професія електрозварник та їй подібні внесена до вказаного списку. Вказана професія також внесена до Списку N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року N 10, Списку N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року N 162, та Списку N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.11.2003 року N 36 згідно розділів XXXIII "Загальні професії".

Як встановлено судом, згідно записів трудової книжки позивач з 02.02.1984 року по 11.06.1984 року працював в Кременецькому дослідно-спеціалізованому заводі газоелектрозварником четвертого розряду та сантехніком.

Необхідно відзначити відсутність будь-яких записів у трудовій книжці про переміщення чи призначення на інші посади за сумісництвом в зазначений період.

Враховуючи, що право на пенсію за віком на пільгових умовах серед іншого залежить від того, чи працівник, який заявляє право на таку пенсію, обіймав посаду на виробництві чи виконував роботу, пов`язану із шкідливими і важкими умовами праці, яка точно відповідає виробництву, роботі, професії, посаді і показникам шкідливих і особливо важких умов праці Списку N 2, зазначення посади позивача "сантехнік" у трудовій книжці виключає можливість зарахування до пільгового стажу позивача за вказаним списком період роботи 02.02.1984 року по 11.06.1984 року.

Також, відповідно до відомостей трудової книжки позивач перебував на посаді газоелектрозварника четвертого розряду в ремонтно-будівельному цеху у місцевому господарстві ім. Дмитровав період з 10.09.1984 року по 02.01.1985 року,

Про перебування ОСОБА_1 в зазначений період на посаді, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2, свідчить і архівна довідка архівного відділу Тернопільської районної державної адміністрації від 17.17.2018 року №12-06/02/344, згідно якої позивач з серпня 1984 року по жовтень 1986 року дійсно працював у місцевому господарстві ім.Дмитрова і при встановленому мінімумі виробив людиноднів.

Таким чином, відповідачем безпідставно залишено поза увагою період роботи ОСОБА_1 газоелектрозварником четвертого розряду з 10.09.1984 року по 02.01.1985 року, який підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи за Списком №2.

Що стосується періодів роботи позивача з 10.11.1986 року електрозварником ручної зварки четвертого розряду, переведений з 01.11.1990 року електрозварником п`ятого розряду, по 31.07.2000 року в ЖКО Тернопільського комбайнового заводу, з 06.11.2002 року по 06.03.2009 року електрозварником п`ятого розряду в медико-санітарній частині АТ "Тернопільський комбайновий завод", з 03.08.2019 року по 30.11.2010 року електрозварником четвертого розряду у ДП "Наш дім-3", з 01.12.2010 року по 15.12.2011 року електрозварником четвертого розряду в ДП "Наш дім-1", суд вважає за необхідне відзначити наступне.

Так, рішення комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років від 26.11.2018 року №5 позивачу підтверджено період роботи з 10.11.1986 року по 21.08.1992 року, в тому числі після 01.01.1992 року за фактичною тривалістю, як пільговий стаж за Списком №2.

Архівними довідками архівного відділу Тернопільської міської ради від 22.05.2018 року №623/26-3.02, від 22.05.2018 року №624/26-3.02, від 23.05.2018 року №625/26-3.02, від 23.05.2018 року №626/26-3.02, від 26.07.2018 року №939/26-3.2, підтверджено факт роботи позивача на ТОВ "ТВФ Ротор" (перейменування Тернопільського комбайнового заводу стверджується архівною довідкою державного архіву Тернопільської обласної державної адміністрації від 24.05.2018 року №Б-78/04-11) у спірні періоди, вказані у його трудовій книжці.

В свою чергу, про роботу позивача в період з 01.12.2010 року по 15.12.2011 року електрозварником в ДП "Наш дім-1" свідчать наказ (розпорядження) №94-к від 01.12.2010 року (а.с.24) та відомості особової картки працівника (а.с.25).

Однак, висновки щодо якості проведеної атестації вказаних робочих місць в зазначені періоди позивачем не представлено.

Суд наголошує, що документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці є однією з умов для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах.

Таким чином, враховуючи відсутність в матеріалах справи документу, який підтверджує результати атестації робочого місця за умовами праці, а також запису в трудовий книжці про витяг із наказу по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників або з додатком такого витягу, суд приходить до переконання про правомірне підтвердження періоду роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових за списком №2, лише до 21.08.1992 року включно та правомірне не зарахування до пільгового стажу позивача періоди роботи з 22.08.1992 року по 31.07.2000 року, з 06.11.2002 року по 06.03.2009 року, з 03.08.2019 року по 30.11.2010 року, з 01.12.2010 року по 15.12.2011 року.

Разом з тим, згідно наказу (розпорядження) №193/ос від 07.08.2012 року ОСОБА_1 прийнято на роботу електрозварником четвертого розряду у державному закладі "Відділкова клінічна лікарня станції Тернопіль" ДТГО "Львівська залізниця" з 07.08.2012 року та 08.02.2016 року звільнено відповідно до наказу (розпорядження) №49/ос від 05.02.2016 року, про що зроблено відповідні записи у трудовій книжці.

Факт роботи позивача з 07.08.2012 року по 08.02.2016 року електрозварником четвертого розряду підтверджується і довідками державного закладу "Відділкова клінічна лікарня станції Тернопіль" ДТГО "Львівська залізниця" від 17.05.2018 року №5 та від 08.10.2018 року №11 вказаної установи.

Згідно висновку Державної експертизи умов праці департаменту соціального захисту населення Тернопільської обласної державної адміністрації щодо якості проведеної атестації робочих місць за умовами праці від 27.12.2013 року №01-02/624 (а.с.28) наказом державного закладу "Відділкова клінічна лікарня станції Тернопіль" ДТГО "Львівська залізниця" від 26.12.2013 року №259 "Про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці" обґрунтовано підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 працівникам робочого місця "електрогазозварник" (а.с.29).

Відповідно до листа державного закладу "Відділкова клінічна лікарня станції Тернопіль" ДТГО "Львівська залізниця" від 15.05.2019 року №4 ця атестація в закладі проводилась вперше (а.с.32).

З огляду на викладене, суд вважає, що робота позивача електрозварником четвертого розряду, що передбачена Списком №2 та підтверджується результати атестації робочого місця за умовами праці наказом по підприємству від 26.12.2013 року №259 та висновком Державної експертизи умов праці департаменту соціального захисту населення Тернопільської обласної державної адміністрації від 27.12.2013 року №01-02/624, в спірний період з 07.08.2012 року по 08.02.2016 року знайшло своє відображення в матеріалах справи та підлягає зарахуванню позивачу до спеціального стажу за Списком №2.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з часу звернення із заявою про призначення такої, тобто з 20.12.2018 року, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За матеріалами пенсійної справи ОСОБА_1 загальний страховий стаж роботи становить 33 роки 5 місяців 22 дні, пільговий стаж роботи за Списком №2 складає 5 років 6 місяців 4 дні, що включає зарахований відповідачем період роботи з 10.11.1986 року по 21.08.1992 року.

Також, як встановлено в ході судового розгляду справи до пільгового стажу позивача за Списком №2 безпідставно не зарахуванню періоди роботи з 10.09.1984 року по 02.01.1985 року та з 07.08.2012 року по 08.02.2016 року.

Однак, зазначений стаж (5 років 6 місяців + 3 місяці + 3 роки 6 місяців) є недостатнім для призначення позивачеві на пільгових умовах пенсії за віком за списком №2 відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а відтак позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що у спірних правовідносинах, з огляду на заявлені позовні вимоги, належним і достатнім способом захисту та відновлення порушених прав позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єкта владних повноважень в даному випадку є визнання протиправною відмову у не зарахуванні до пільгового стажу за Списком №2 періодів роботи позивача з 10.09.1984 року по 02.01.1985 року та з 07.08.2012 року по 08.02.2016 року.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності оскаржуваних дій.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

Керуючись ст.139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області у не зарахуванні до пільгового стажу за Списком №2 періодів роботи позивача з 10.09.1984 року по 02.01.1985 року та з 07.08.2012 року по 08.02.2016 року.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11 вересня 2019 року.

Головуючий суддя Мандзій О.П.

копія вірна

Суддя Мандзій О.П.