Справа № 534/63/19
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2019-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2019 р.Справа № 534/63/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Григорова А.М.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Подобайло З.Г. ,

за участю секретаря судового засідання Мороз М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспектора роти № 1 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Іськова Віталія Михайловича на рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 01.08.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Куц Т.О., м. Комсомольськ, Полтавська область, повний текст складено 01.08.19 року по справі № 534/63/19

за позовом ОСОБА_1

до Інспектор роти № 1 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Іськов Віталій Михайлович

про оскарження та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 1 БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області лейтенанта поліції Іськова В.М. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії НК № 311814 від 09.01.2019.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що постановою інспектора його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. Вважає, що інспектор при складанні постанови допустив ряд порушень, а саме порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, проігнорувавши порядок встановлений ст.ст.283,284 КупАП.

Позивач вважає вказану постанову незаконною і такою, що не відповідає вимогам закону та обставинам справи, просить вказану постанову скасувати та провадження у справі закрити.

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 01.08.2019р. адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області лейтенанта поліції Іськова Віталія Михайловича про оскарження та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задоволено повністю. Постанову серії НК № 311814 від 09.01.2019 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, стосовно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП скасовано, а справу про адміністративне правопорушення закрито.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції інспектором роти № 1 БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області лейтенанта поліції Іськовим Віталієм Михайловичем подано апеляційну скаргу, в якій зазначає, що вважає, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що суд першої інстанції не прийняв до уваги, що як в адміністративному позові так і під час розгляду справи, що зафіксовано на нагрудну відеокамеру водій не заперечує, що здійснив обгін на крутому повороту позначеному відповідним дорожнім знаком, надав пояснення: «Он не крутой», в письмових пояснениях, які були долучені до оскаржуваної постанови, позивач не заперечував, що в місці, дату та час вказані в оскаржуваній постанові, він рухався на вказаному вище, транспортному засобі, здійснював обгін іншого ТЗ та надає фотознімки ділянки дороги на якій здійснював обгін, де передповоротом і обмеженою видимістю встановлений дорожній знак 3.25 «Обгін заборонено» ПДР України, не заперечував, що при обгоні, перед перестроюванням не подав сигнал світлового покажчика повороту, що є порушенням п. 9.2 «б» ПДР України. Вказує, що жодних доказів, в порядку ст. 268 КУпАП. на підтвердження дотримання и. 9.2 «б». п.114.6 «г» Правил дорожнього руху позивач на місці розгляду справи не надав. На місці розгляду справи по факту вчиненого позивачем правопорушення було прийнято письмові пояснення від свідка ОСОБА_2 , водія, з якими відповідно до вимог ст. 251. 268 КУпАІ 1. було ознайомлено. Враховуючи викладені обставини просить скасувати рішення Комсомольського міського суд) 1 Іолтавської області від 01.08.2019 року по справі №534/63/19. Прийняти нову постанову у справі, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Іськова Віталія Михайловича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити. Справу просить розглянути за відсутності відповідача.

Учасники справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином, на адреси визначені в апеляційній скарзі та позовній заяві.

Окрім того, за правилами ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 268 КАС України у справах, визначених, зокрема ст. 286 КАС України, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач повідомлений про дату, час і місце розгляду справи за номером телефону, що підтверджується телефонограмою від 29.08.2019р. (а.с. 78).

Відповідач повідомлений на електронну адресу, яки містяться а матеріалах справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що стосовно ОСОБА_1 було винесено постанову серії НК № 311814 від 09.01.2019 про адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно зазначеної постанови, ОСОБА_1 , 09.01.2019 о 08 год 15 хв на автодорозі М-22 Полтава Олександрія ОСОБА_1 керуючи ТЗ д.н.з НОМЕР_1 здійснив обгін іншого транспортного засобу на крутому повороті, чим порушив п. 14.6 ПДР України, а також при обгоні перед перестроюванням не подав сигнал світлового показника повороту, чим порушив п. 9.2 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн (а.с.4)

Постанова була складена на бланку типографського способу виготовлення (друку) шляхом заповнення відповідних граф відповідачем за допомогою кулькової ручки, копія якої була одразу вручена позивачеві.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов до висновку, що оскаржувана постанова прийнята із порушенням норм процедури розгляду визначених КУпАП, а тому суд приходить до висновку про необґрунтованість винесеної постанови, та наявності підстав для задоволення позову.

Колегія суддів погоджується із загальним висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі КупАП), Законом України «Про автомобільні дороги», який визначає правові, економічні, організаційні та соціальні засади забезпечення функціонування автомобільних доріг, їх будівництва, реконструкції, ремонту та утримання в інтересах держави і користувачів автомобільних доріг.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (далі ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно ст.222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 1061, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 1162, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 1644, статтею 1751 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 1811, частина перша статті 182, статті 183, 184, 1892, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно частини другої статті 122 КУпАП відповідальність настає в разі порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду (…), користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку (…).

Відповідно до підпункту «г» пункту 14.6 ПДР України обгін заборонено у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості.

Відповідно до пункту 9.2 «б» ПДР України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до ПДР України знак 3.25 "Обгін заборонено" забороняє обгін усіх транспортних засобів, крім поодиноких, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год (Поодинокими вважаються одиночні транспортні засоби, автопоїзди, а також буксируючий транспортний засіб у зчепленні з буксированим).

Частиною 2 ст.122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди. За вказані порушення передбачене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі від двадцяти п`яти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.1 ст. 35 Закону України " Про Національну поліцію" поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону України " Про Національну поліцію" поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію" (далі Закон № 580-VIII) визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто положення Закону № 580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

Як вбачається з апеляційної скарги та відзиву на позов нагрудною камерою інспектора поліції зафіксовано розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Диск з даним відеозаписом було надано відповідачем до суду першої інстанції.

Дослідивши надай відеозапис з нагрудної камери, колегія суддів зазначає, що підставою для зупинки транспортного засобу позивача було порушення ним ч. 2 ст. 122 КупАП.

З дослідженого судом першої та апеляційної інстанції відеозапису наданого відповідачем не вбачається, що позивач здійснив обгін іншого транспортного засобу на крутому повороті, чим порушив п. 14.6 ПДР України, а також при обгоні перед перестроюванням не подав сигнал світлового показника повороту, чим порушив п. 9.2 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

З наданого відповідачем відеозапису не вбачається руху і безпосередньо момент зупинки транспортного засобу.

Колегія суддів зазначає, що Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 у справі №338/1/17 вказав, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку.

Крім того, колегія суддів зазначає, що як вбачається з наданого відеозапису позивач просив ознайомити його з відеозаписом на якому зафіксовано скоєне ним порушення, проте з наданого відео не вбачається що інспектор роти № 1 БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області лейтенанта поліції Іськов В.М. ознайомив позивача з даним відео.

Відповідач, як при розгляді справи про адміністративні правопорушення, так і суду, не надав належні і допустимі докази на підтвердження факту вчинення позивачем проступку.

Тобто доказ на підставі якого прийнята постанова, який підтверджує скоєння позивачем правопорушення є відсутнім.

У позовній заяві ОСОБА_1 факт вчинення порушення ПДР не визнає.

Тобто доказ на підставі якого прийнята постанова, який підтверджує скоєння позивачем правопорушення є відсутнім.

В матеріалах справи відсутні докази які б беззаперечно свідчили про те, що позивач керував транспортним засобом та здійснив обгін іншого транспортного засобу на крутому повороті, чим порушив п. 14.6 ПДР України, а також при обгоні перед перестроюванням не подав сигнал світлового показника повороту, чим порушив п. 9.2 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у рішенні від 26.04.2018 р. у справі № 338/855/17.

Крім того, колегія суддів, зазначає, що як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення.

Таким чином, в порушення частини 3 статті 283 КУпАП у постанові по справі про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення, та не вказано про те, чи взагалі таке фіксування проводилось, не надано інших доказів вчинення правопорушення.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтею 283 КУпАП. У ній зокрема необхідно зазначити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення серії НК № 311814 від 09.01.2019 року посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, надані відповідачем відеофайли від 09.01.2019р. не можуть вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративних правопорушень.

Суд звертає увагу на те, що саме таку правову позицію висловив Верховний Суд в постанові від 24.01.2019р. у справі № 428/2769/17.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що в постанові про накладення адміністративного стягнення від 09.01.2019 року в графі «До постанови додається» не зазначено про наявність відеозапису.

Щодо посилань позивача на те, що достатнім доказом правомірності свого рішення у даній категорії справ є свідчення поліцейських свідків, які були в одному екіпажі з поліцейським, який виніс оскаржувану постанову, колегія суддів зазначає наступне.

В даному випадку, співробітники поліції є посадовими особами, які здійснюють сумісний контроль за дотриманням учасниками дорожнього руху ПДР, та повинні при встановленні факту вчинення адміністративного правопорушення дотримуватись вимог ст. 251 КУпАП, та надавати належні докази в підтверждення скоєння адміністративного правопорушення.

Тобто, матеріали справи не містять належних доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана постанова прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасування.

З урахуванням зазначеного, доводи апеляційної скарги стосовно правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності є не обґрунтованим.

Щодо доводів апеляційної скарги, стосовно того, що позивач не заперечує факт скоєння ним порушення, колегія суддів зазначає наступне.

З наданого відповідачем відеозапису не вбачається факт визнання позивачем вчинення ним правопорушення.

З письмових пояснень позивача наданих поліцейському та позовної заяви вбачається, що позивач не заперечує здійснення обгону, посилаючись на те, що він здійснив обгін поодинокого транспортного засобу, що рухався із швидкістю менше 30 км/год, що не заборонено дорожнім знаком 3.25 "Обгін заборонено", але відповідачем належним чином не встновлено та не зафіксовано наявність транспортного засобу, обгін якого здійснив позивач, вид даного транспортного засобу, місце вчинення обгону позивачем.

Враховуючи вищенаведене не можливо не спростувати, не підтвердити надані пояснення позивача.

Фактично, в адміністративному позові позивач заперечує проти скоєння ним порушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КупАП.

Щодо посилань відповідача в апеляційній скарзі на те, що позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Апеляційна скарга та відзив на адміністративний позов не містить будь яких посилань на фактичні обставини та докази в їх підтвердження, окрім наявності відеозапису процедури оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, на якому позивачем визнається факт вчинення правопорушення та на не доведення позивачем факту дотримання Правил дорожнього руху, але як зазначено вище дані посилання відповідача є необґрунтованими та не правомірними.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін .

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 01.08.2019 року по справі № 534/63/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)А.М. Григоров
Судді(підпис) (підпис) О.В. Присяжнюк З.Г. Подобайло