Справа № 440/1397/19
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2019-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 вересня 2019 р.Справа № 440/1397/19

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Макаренко Я.М. ,

розглянувши клопотання за апеляційною скаргою Державної фіскальної служби України на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10.07.2019 по справі № 440/1397/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автопоставка 3000"

до Головного управління ДФС у Полтавській області , Державної фіскальної служби України

про визнання протиправними та скасування рішень,зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 10.07.2019 року задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Автопоставка 3000" до Головного управління ДФС у Полтавській області , Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень,зобов`язання вчинити певні дії.

На зазначене рішення суду Державна фіскальна служба України 12.08.2019 подала апеляційну скаргу, яка також містить клопотання про відстрочення від сплати судового збору.

Розглянувши клопотання Державної фіскальної служби України, колегія суддів вважає, що воно не підлягає задоволенню з таких підстав.

Приписами ч. 1 ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

У відповідності до ч. 2 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З наведених положень Закону вбачається, що їх застосування підлягає виключно до осіб, рівень статків яких обмежений, з метою усунення для таких осіб перешкод фінансового характеру для доступу до правосуддя. Інших, ніж незадовільний майновий стан особи, підстав законодавством не визначено.

Таким чином, фактично єдиною підставою для відстрочення, розстрочення, звільнення від сплати судового збору є незадовільний майновий стан скаржника.

Обмежене фінансування бюджетної установи, суб`єкта владних повноважень, не може бути підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Отже, незабезпечення державою достатнього фінансування органу державної влади, що діє в її інтересах, не може бути визнано достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору.

Разом з тим, по-перше, заявником до апеляційної скарги не додано належних доказів, які б свідчили про його майновий стан, по-друге, відповідачем не надано доказів стосовно вжиття відповідних заходів щодо виділення з Державного бюджету України коштів на витрати, що пов`язані зі сплатою судового збору.

Враховуючи вищевказане, слід зазначити про відсутність підстав для заявника відстрочення від сплати судового збору.

З урахуванням наведеного, а також того, що відповідно до чинної на час подання апеляційної скарги редакції Закону України "Про судовий збір" Державна фіскальна служба України не наділена пільгами щодо сплати судового збору, відповідач зобов`язаний сплачувати судовий збір.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання Державної фіскальної служби України про відстрочення від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 132, 133 КАС України, ст. 8 Закону України "Про судовий збір", суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Державної фіскальної служби України про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Бегунц А.О.
Судді(підпис) (підпис) Мінаєва О.М. Макаренко Я.М.