Справа № 758/6024/17
Суддя: Войтенко Т. В.
Дата ухвалення: 2019-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 758/6024/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2019 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Войтенко Т. В.,

за участю секретаря судового засідання - Світлична А. С.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції роти № 9 бат. № 4 в м. Києві ДПП лейтенанта поліції Будника Дениса Валентиновича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції роти № 9 бат. № 4 в м. Києві ДПП лейтенанта поліції Будника Дениса Валентиновича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування заявлених вимог вказував на те, що 29.04.2017 близько 14.00 години він перебував за кермом свого автомобіля Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , та рухався по вул. Ушинського, 3 в м.Києві в районі станції «Караваєві Дачі». Зазначає, що під час руху виявив спрацювання показника контрольної лампи, яка сигналізувала низький рівень охолоджувальної рідини в системі охолодження двигуна.

У позовній заяві посилається на те, що подальше керування транспортним засобом було неможливе, у зв`язку з чим був вимушений зробити аварійну зупинку. На проїжджій частині дороги зупинив автомобіль поруч з припаркованим автомобілем таким чином, щоб не заважати руху інших автомобілів, та увімкнув аварійну сигналізацію.

Вказує, що для усунення проблеми з роботою двигуна, необхідно було придбати дистильовану воду та залити до бачка, для чого позивач закрив автомобіль, залишивши його з увімкненою аварійною сигналізацією.

Після повернення до автомобіля виявив, що відповідач сприйняв його аварійну зупинку як стоянку на проїжджій частині, тобто порушення п.15.4 ПДР, та склав відносно позивача оскаржувану постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Посилаючись на ряд допущених порушень, а також на те, що при складанні оскаржуваної постанови відповідач не врахував п. 9.9. та п.15.4 ПДР, відповідно до яких у разі вимушеної зупинки водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати автомобіль, а в разі неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами п.9.9.-9.11 ПДР, тобто увімкнути аварійну сигналізацію, позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії АР №764990 від 29.04.2017 та закрити провадження відносно нього.

В судовому засідання позивач підтримав позовну заяву з викладених в ній підстав, просив позов задовольнити та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення.

Пояснив суду, що його було неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності, відповідач не врахував усіх обставин, які вказували на вимушену зупинку автомобіля, викликану його несправностями.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомленим у встановленому законом порядку. До суду відзив на позовну заяву не направив.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29.04.2017 близько 14.00 години ОСОБА_1 здійснив зупинку автомобіля Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Ушинського, 3 в м.Києві в районі станції «Караваєві Дачі» таким чином, що його автомобіль опинився другим у ряду на проїжджій частині.

При цьому, зупинка автомобіля була вимушеною, оскільки, як стверджує позивач, на панелі приладів автомобіля загорілася лампа, яка сигналізувала закінчення охолоджувальної рідини в системі охолодження двигуна.

Зважаючи на те, що іншого місця для зупинки не було, дійсно зупинив свій автомобіль другим на проїжджій частині дороги, однак увімкнув аварійну сигналізацію.

Співробітник поліції інспектор УПП Будник Д.В. склав відносно позивача постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме за стоянку на проїжджій частині другим рядом.

Так, відповідно до п. 15.4 Правил дорожнього руху, транспортні засоби не дозволяється ставити на проїзній частині в два і більше ряди. Велосипеди, мопеди і мотоцикли без бокового причепа дозволяється ставити на проїзній частині не більше ніж у два ряди.

В той же в час, відповідно до п. 15.14 Правил дорожнього руху, у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9, 9.10, 9.11 цих Правил.

Зокрема увімкнути аварійну світлову сигналізацію (п.9.9.), установити знак аварійної зупинки у випадку ДТП (п.9.10), встановити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар, якщо транспортний засіб не обладнано аварійною світловою сигналізацією або вона несправна (п.9.11).

У судовому засіданні позивач стверджував, що його зупинка була вимушеною та він увімкнув аварійну світлову сигналізацію.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. В ньому повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказати мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справ про правопорушення, передбачені ч.2 ст. 122 цього Кодексу, покладено на органи внутрішніх справ (Національна поліція).

Статтею ст. 251 КУпАП передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів справи інспектором патрульної поліції Будником Д.В. при винесені постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується його висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Будь-які докази, які б спростовували доводи про вимушену зупинку, або докази того, що аварійна сигналізація увімкнена не була, відповідачем не надано.

Правом подати такі докази відповідач не скористався, відзив на позовну заяву не направив.

Таким чином, на думку суду, складання постанови по справі про адміністративне правопорушення в даному випадку порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП.

Викладене свідчить про порушення прав позивача на справедливий та неупереджений розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Таким чином, при винесенні постанови від 29.04.2017 посадова особа патрульної поліції припустилась порушень порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії АР №764990 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на наведене, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 7, 122, 251, 268, 283-284, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.2, 8, 9, 72-77, 205, 241-246, 250, 286, 292, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції роти № 9 бат. № 4 в м. Києві ДПП лейтенанта поліції Будника Дениса Валентиновича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії АР №764990 від 29.04.2017 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП - закрити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено та оголошено 2 серпня 2019 року.

Суддя Т. В. Войтенко