Справа № 459/1930/15-а
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2019-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

04 вересня 2019 року

Київ

справа №459/1930/15-а

адміністративне провадження №К/9901/7876/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого Тацій Л.В.,

суддів: Рибачука А.І., Стеценка С.Г., -

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Червоноградського міського суду Львівської області від 01 вересня 2015 року (прийняту судом у складі судді Рудакова Д.І.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2016 року (постановлену судом у складі: головуючого судді Довгої О.І., суддів: Ліщинського А.М., Запотічного І.І.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Червонограді (далі - управління ПФУ) про стягнення та перерахунок соціальних виплат, -

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому з урахуванням уточнення позовних вимог просив: зобов`язати управління ПФУ виплатити 10 015 грн недоплаченої пенсії за період з 01 січня 2013 року по 31 березня 2015 року.

Короткий зміст рішень судів першої й апеляційної інстанцій

Червоноградський міський суд Львівської області постановою від 01 вересня 2015 року відмовив у задоволенні позову.

Львівський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 16 травня 2016 року рішення суду першої інстанції залишив без змін.

Приймаючи таке рішення, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що, зважаючи на вимоги Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням змін у певні спірні періоди, а також і те, що позивач зареєстрований фізична особа - підприємець та проводить діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, підстав вважати, що відповідачем неправильно обчислено розмір пенсійних виплат немає.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

16 червня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, у якій просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати та справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

У скарзі посилається на те, що відповідно до частини четвертої статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» він, будучи пенсіонером за віком, звільнений від сплати єдиного внеску, тому стаття 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у редакціях 2011, 2015 років не має застосовуватися до правовідносин у цій справі.

У запереченнях на касаційну скаргу управління ПФУ просить залишити її без задоволення, а судові рішення, постановлені у цій справі, - без змін.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 19 липня 2016 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон № 2147-VІІІ). З цієї дати набула чинності нова редакція КАС.

Згідно з підпунктом 4 пункту 1 Перехідних положень КАС касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

На виконання вимог підпункту 7 пункту 1 Перехідних положень справа була передана до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Відповідно до повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 червня 2019 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Тацій Л.В., судді: Рибачук А.І., Стеценко С.Г., справу передано головуючому судді.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Суди встановили, що постановою Червоноградського міського суду Львівської області від 02 вересня 2014 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Червонограді Львівської області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до статей 1, 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», про незарахування до пільгового стажу періоду його роботи в Львівсько-Волинській геологорозвідувальній експедиції в період з 11.01.1988 по 27.12.1994 на посаді машиніста бурових установок з повним робочим днем на підземних роботах. Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в м. Червонограді Львівської області здійснити ОСОБА_1 з 20.02.2014 перерахунок та виплату пенсії відповідно до статей 1, 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», зарахувавши до пільгового стажу період його роботи в Львівсько-Волинській геологорозвідувальній експедиції в період з 11.01.1988 по 27.12.1994 на посаді машиніста бурових установок з повним робочим днем на підземних роботах, із врахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до розпорядження відповідача № 132407 від 12.03.2015 позивачеві було проведено перерахунок та виплату пенсії відповідно до статей 1, 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», зараховано до пільгового стажу період його роботи в Львівсько-Волинській геологорозвідувальній експедиції з 11.01.1998 по 27.12.1994, із врахуванням раніше виплачених сум.

Наприкінці травня 2015 року позивач дізнався, що відповідач, на його думку, занижує належні йому по закону пенсійні виплати по віку, у зв`язку з чим звернувся до суду за захистом своїх прав.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Дослідивши матеріали справи та перевіривши в установлених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) межах наведені в касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Відповідно до положення частини третьої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI, що набув чинності з 01.10.2011) у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Пенсіонерам, які працюють (провадять діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), після звільнення з роботи або припинення такої діяльності пенсія перераховується з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, який встановлений на дату звільнення з роботи або припинення такої діяльності.

Відповідно до частини третьої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII, що набув чинності з 01.04.2015) тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону. Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

З 1 січня 2016 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Пенсіонерам, які працюють (провадять діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), після звільнення з роботи або припинення такої діяльності пенсія перераховується з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом на дату звільнення з роботи або припинення такої діяльності.

Відповідно до абзацу 4 частини першої статті 47 цього Закону (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VІІІ, що набув чинності з 01.04.2015) тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Як встановлено судом, що підтвердив й сам позивач, він ( ОСОБА_1 ) зареєстрований як фізична особа-підприємець та проводить діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Згідно зі статтею 21 Закону України «Про Державний бюджет на 2011 рік» установлено у 2011 році прожитковий мінімум на осіб, які втратили працездатність: з 1 квітня - 764 гривні.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» установлено у 2015 році прожитковий мінімум на осіб, які втратили працездатність у розмірі: з 1 січня 2015 року - 949 гривень.

Як встановлено судами, розмір пенсійної виплати ОСОБА_1 з 01.01.2013 по 28.02.2014 становив 2 392,00 грн (764,00 грн * 3 + 100,00 грн - розмір підвищення на підставі постанови Кабінету міністрів України № 327 від 23.04.2012 «Про підвищення рівня соціального захисту населення»).

Відповідно до довідки управління ПФУ від 12.05.2015 № 1383 розмір пенсійної виплати позивача з 01.03.2014 по 31.03.2015 становив 2 392,00 грн.

Розмір нарахованої пенсійної виплати ОСОБА_1 з 01.04.2015 становить 2033,20 грн. У зв`язку із набранням чинності з 01.04.2015 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII, розмір пенсії до виплати позивача з 01.04.2015 становить 2033,20 грн (2392,00грн - 358,80 грн (2392,00грн * 85%) = 2033,20 грн).

Отже, враховуючи те, що позивач, будучи пенсіонером, провадить діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (зареєстрований як фізична особа-підприємець), тому протягом спірного періоду (01 січня 2013 року по 31 березня 2015 року) відповідач правильно обчислював пенсію позивача, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, у сумі 764 грн, а з 01 квітня 2015 року, з урахуванням вимог статті 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки розмір його пенсії перевищував 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, обґрунтовано виплачував пенсію у розмірі 85 відсотків призначеного розміру.

Суди першої та апеляційної інстанцій проаналізували вимоги Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у редакціях, які діяли протягом спірного періоду - з 01 січня 2013 року по 31 березня 2015 року, та, встановивши, що пенсійні виплати ОСОБА_1 протягом цього періоду були нараховані управлінням ПФУ з урахуванням вимог Закону, дійшли обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Суди першої та апеляційної інстанцій проаналізували вимоги Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у редакціях, які діяли протягом спірного періоду - з 01 січня 2013 року по 31 березня 2015 року, та, встановивши, що пенсійні виплати ОСОБА_1 протягом цього періоду були нараховані управлінням ПФУ з урахуванням вимог Закону, дійшли обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

В аспекті наведеного слід зазначити, що відповідно до статті 341 КАС, у чинній на сьогодні редакції, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У касаційній скарзі не наведено доводів, які б ставили під сумнів судові рішення постановлені у цій справі.

Враховуючи наведене, Суд визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

постановив:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Червоноградського міського суду Львівської області від 01 вересня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2016 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.В. Тацій

Судді : А.І. Рибачук

С.Г. Стеценко