Справа № 140/2687/19
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2019-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

09 вересня 2019 року ЛуцькСправа № 140/2687/19

Суддя Волинського окружного адміністративного суду Денисюк Р.С., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Ратнівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Ратнівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання дій протиправними щодо порушення його права на свободу, особисту недоторканість та права на захист.

Відповідно до пункту 4 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, у зв`язку з чим у відкритті провадження в адміністративній справі слід відмовити на підставі пункту 1 частини першої статті 170 КАС України, з огляду на таке.

Як встановлено статтею 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Термін «публічно-правовий спір», відповідно до пункту частини першої статті 4 КАС України означає спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, тобто спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні публічно-владних управлінських функцій.

Разом з тим, відповідно до пункту 2 частини другої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства.

Із позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 є засудженим та відбуває покарання у ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)». В позовній заяві позивач стверджує про протиправність дій працівників Ратнівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, які виразились у порушенні його конституційних прав під час досудового розслідуваня, а саме: 12.12.2000 під час затримання працівниками Ратнівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області йому не було повідомлено про причини такого затримання, «не надано право постати перед судом для перевірки законності його затримання та відмовлено у забезпеченні права на надання правової допомоги захисника».

Тобто, із змісту позовної заяви вбачається, що позивач стверджує саме про протиправність дій працівників міліції при його затриманні в межах кримінальної справи № 40-039-00, які призвели до порушення його прав на особисту недоторканність та права на захист.

Відповідно до вимог частини першої статті 24 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування врегульовано главою 26 КПК України.

Статтею 303 КПК України передбачені рішення, дії (бездіяльність) слідчого, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування та право на їх оскарження.

Розгляд скарг на такі рішення, дії (бездіяльність) слідчого чи прокурора відповідно до статті 306 КПК України розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду, згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Таким чином, слідчі та прокурори під час вчинення дій, пов`язаних із досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, зокрема, й при вирішенні питань щодо вчинення певних дій у кримінальних провадженнях, не здійснюють владні управлінські функцій, а владні процесуальні. Такі дії не є способом реалізації посадовими особами органів прокуратури та досудового розслідування своїх владних управлінських функцій, а є наслідком виконання ними функцій, обумовлених завданнями кримінального судочинства.

Отже, оскарження таких дій має відбуватися виключно за правилами, встановленими КПК України.

Аналогічну правову позицію наведено Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 30.05.2018 в справі №813/1047/16, від 21.11.2018 в справі №826/2004/18.

Як зазначено в рішенні Конституційного Суду України № 6-рп/2001 від 23.05.2001 року, кримінальне судочинство - це врегульований нормами Кримінально-процесуального кодексу України (далі - КПК України) порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (суддів) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу -підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод та законних інтересів.

Органи дізнання, слідства та прокуратури під час перевірки заяви про злочин та її вирішення, виконують не владні управлінські функції, а владні процесуальні функції.

Отже, враховуючи приписи КАС України, такі спори не випливають із здійснення суб`єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій, тому не належать до юрисдикції адміністративних судів, а повинні вирішуватися в межах кримінального процесуального законодавства.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, спірні правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем про визнання протиправними дій не є адміністративним спором, оскільки оскарження дій чи бездіяльності під час досудового розслідування кримінальної справи та порядок і строки розгляду таких скарг врегульовано нормами КПК України має свої особливості та не належить до управлінської сфери.

Слід зазначити, що норми КПК України (в редакції 1960 року), які діяли на момент затримання ОСОБА_1 в 2000 році в межах кримінального провадження також передбачали можливість оскарження дій щодо затримання в межах КПК України.

Також суд зазначає, що за нормами кримінальногопроцесуального законодавства, яке діяло на момент досудового розслідування та засудження ОСОБА_1 за вчинення кримінальних злочинів, так і на даний час констатація допущених органами дізнання, слідства, прокурором порушень при здійсненні кримінального провадження можлива саме в межах даного провадження за нормами КПК України, а не за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За таких обставин, суддя дійшов висновку, що у відкритті провадження у даній справі необхідно відмовити на підставі пункту 1 частини першої статті 170 КАС України, роз`яснивши при цьому, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції місцевого загального суду в порядку кримінального судочинства.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Керуючись статтями 170, 248, 256, 295 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Ратнівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання дій протиправними відмовити.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами не пізніше наступного дня після її постановлення, а копію позовної заяви залишити в суді.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Р.С. Денисюк