Справа № 400/462/19
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2019-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2019 р.м. ОдесаСправа № 400/462/19
Головуючий в 1 інстанції: Птичкіна В.В.

рішення суду першої інстанції прийнято у м. Миколаїв

13 травня 2019 року

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Запорожана Д.В, Осіпова Ю.В.

за участі секретаря судового засідання: Недашковської Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 травня 2019 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області в особі Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області про визнання протиправними рішень та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом, що містив вимоги:

визнати протиправним рішення відповідачів - Міністерства внутрішніх справ України (далі по тексту - МВСУ, відповідач-1) та Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області в особі ліквідаційної комісії Управління МВС України в Миколаївській області (далі по тексту - УМВСУ в Миколаївській області в особі ліквідаційної комісії УМВСУ в Миколаївській області, відповідач -2 ) про відмову у здійсненні позивачу, відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію", доплати одноразової грошової допомоги у розмірі 50-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на час виплати, у зв`язку з установленням позивачу вищої (першої) групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ;

зобов`язати Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області в особі ліквідаційної комісії Управління МВС України в Миколаївській області, відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію", п.п. 7, 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850, направити до МВС України висновок щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги у розмірі 50-кратного прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на час виплати, у зв`язку з установленням позивачу вищої (першої) групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, та за рішенням МВС України провести виплату зазначеної одноразової грошової допомоги;

зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України, відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію", Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850, прийняти рішення про виплату позивачу одноразової грошової допомоги у розмірі 50-кратного прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на час захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказав, що у 2009 році йому було встановлено ІІ групу інвалідності, причиною якою є захворювання, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ. На підставі статті 23 Закону України від 20.12.1990 № 565-ХІІ "Про міліцію" (надалі - Закон № 565) йому було виплачено одноразову грошову допомогу в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. У 2018 році ОСОБА_1 було визнано інвалідом І групи. Ця обставина, на думку позивача, дає йому право на отримання різниці в сумі одноразової грошової допомоги (оскільки у разі встановлення інвалідності І групи одноразова грошова допомога виплачується в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб).

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 травня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області в особі Ліквідаційної комісії Управління МВС України в Миколаївській області задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України, що полягає у неприйнятті рішення за заявою ОСОБА_1 від 27.09.2018.

Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України протягом десяти днів з дня набрання судовим рішенням законної сили прийняти рішення за заявою ОСОБА_1 від 27.09.2018 про виплату одноразової грошової допомоги, з урахування правової оцінки питання, наданої у рішенні.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням в частині задоволення позовних вимог, Міністерство внутрішніх справ України подало апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, в якій просить скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 травня 2019 року в частині задоволених позовних вимог та в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

У своїх доводах апелянт зазначає, що Закон України "Про міліцію" втратив чинність, і суд обґрунтовує прийняте рішення застосовуючи до спірних правовідносин нормативно-правовий акт, що втратив чинність. Крім того, апелянт зазначає, що позивачу в доплаті одноразової грошової допомоги слід відмовити, оскільки з дати первинного огляду МСЕК пройшло більше 2 років, а тому МВС України не вбачає законних підстав для доплати одноразової грошової допомоги в розмірі 50-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для непрацездатних осіб на дату встановлення І-ї групи інвалідності. Також, МВС України звертає увагу суду, що питання про прийняття рішення за наслідками розгляду заяви позивача про призначення останньому спірної грошової допомоги носить дискреційний характер.

Крім того, апелянт вказує,що зобов`язання судом МВС України протягом 10 днів з дня набрання судовим рішенням законної сили прийняти рішення за заявою ОСОБА_1 від 27.09.2018 року про виплату одноразової грошової допомоги суперечить п.9 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850,оскільки рішення такого характеру приймаються МВС в місячний строк після надходження документів.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню .

Як встановлено судом першої інстанції та матеріалами справи, у 1998 році ОСОБА_1 був звільнений з органів внутрішніх справ, та в цьому ж році йому було призначено пенсію за вислугу років на підставі Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ" (теперішня назва - "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб").

У 2009 році позивачу було встановлено ІІ групу інвалідності та, на підставі статті 23 Закону № 565 і Порядку № 707, виплачено одноразову грошову допомогу в сумі 28 560 грн.

Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 16.04.2018 серія 12 ААА № 279652 (арк. спр. 12, зворотній бік) позивачу було встановлено безстроково І групу інвалідності, причиною якої вказано захворювання, пов`язане з проходженням служби в ОВС.

27.09.2018 ОСОБА_1 звернувся до Управління із заявою, в якій, з посиланням на статтю 23 Закону № 565 та норми Порядку № 850, просив погодити висновок про виплату "одноразової грошової допомоги щодо встановлення інвалідності І групи внаслідок захворювання, що пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, відповідно до Порядку від 21 жовтня 2015 року №850 та направити його в Міністерство внутрішніх справ України для прийняття рішення щодо такої виплати" (арк. спр. 16).

Листом від 16.10.2018 № В-95/38/05-2018 Управління вказало позивачу на відсутність законних підстав для призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги в зв`язку із встановленням у 2018 році І групи інвалідності, та зазначило, що, відповідно до пункту 7 Порядку № 850, для прийняття Міністерством рішення по суті порушеного позивачем питання, останній має подати за місцем служби додаткові (у порівнянні з доданими до заяви) документи.

Зазначені Управлінням документи позивач подав до відповідача 2 у листопаді 2018 року, та 15.11.2018 Управління направило пакет документів до Міністерства.

При цьому, 27.09.2018 ОСОБА_1 звернувся безпосередньо і до Міністерства із заявою (арк. спр. 19), в якій просив зобов`язати Управління погодити "Висновок про виплату одноразової грошової допомоги щодо встановлення інвалідності І групи внаслідок захворювання що пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, відповідно до Порядку від 21 жовтня 2015 року №850".

Листом від 11.10.2018 № 15/2-В-788 (арк. спр. 18) Міністерство, зокрема, вказало позивачу на те, що " у випадках, коли після первинного огляду МСЕК пройшло більше двох років, правових підстав для призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням вищої групи інвалідності відповідно до умов Порядку немає, так як право на доплату такої грошової допомоги, з урахуванням раніше виплаченої суми, мають лише ті працівники міліції, яким вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності згідно рішення МСЕК встановлено під час повторного огляду, проведеного протягом двох років від дати первинного огляду. З надісланих Вами копій документів з`ясовано, що при повторних оглядах МСЕК у 2012 році Вам установлено другу групу інвалідності, у 2018 році - першу групу інвалідності, проте відсутня інформація про дату проходження первинного огляду МСЕК. З урахуванням викладеного вище, ліквідаційна комісія УМВС України в Миколаївській області не має правових підстав для вчинення дій із призначення Вам одноразової грошової допомоги згідно з Порядком".

Після отримання повного пакету документів від Управління, Міністерство листом від 05.12.2018 року № 15/2-4637 (зміст якого до позивача довів відповідач 2 листом від 10.12.2018 № В-95/38/05-2018, арк. спр. 20) повернуло " матеріали з питання призначення одноразово грошової допомоги ОСОБА_1 без прийняття рішення "

Не погоджуючись з такими діями відповідачів ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства,що регулюють спірні правовідносини колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

Відповідно до вимог частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування,їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб,що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" № 565-ХІІ у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання вказаної статті Закону № 565-ХІІ постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Згідно пункту 3 Порядку №850 грошова допомога призначається і виплачується у разі,зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності,що настала внаслідок поранення(контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності,що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку,що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 250- кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності,- у разі встановлення інвалідності 1 групи.

З 07.11.2015 року набрав чинності Закон України №580-VIII «Про Національну поліцію» ,згідно з п. 5 Прикінцевих та перехідних положень якого визнано таким,що втратив чинність Закон України`Про міліцію»

Пунктом 15 Розділу XI прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року № 580-VIII встановлено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію" № 565-ХІІ, зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 скористався своїм правом на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням першої групи інвалідності внаслідок захворювання, що пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, звернувся до відповідачів з відповідними заявами про призначення допомоги відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію» № 565-ХІІ та Порядку «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» № 850.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках). До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Пунктом 8 Порядку № 850 передбачено, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги в частині визнання протиправним рішення Управління МВС України в Миколаївській області в особі ліквідаційної комісії УМВСУ в Миколаївській області про відмову у здійсненні позивачу доплати одноразової грошової допомоги є безпідставними, оскільки прийняття відповідного рішення не віднесено до повноважень Управління, і таке рішення Управління не приймало.

Крім того, вимоги позивача про зобов`язання Управління за рішенням МВС України провести йому виплату одноразової грошової допомоги, на думку колегії суддів, є передчасними.

Відповідно до пункту 9 Порядку № 850 МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цього Порядку документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 Порядку, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Таким чином, після надходження передбачених Порядком документів саме Міністерство внутрішніх справ України зобов`язане прийняти одне з двох рішень: про призначення або про відмову в призначенні вказаної грошової допомоги.

Однак, відповідач - МВС України листом від 05.12.2018 року № 15/2-4637 повернув Управлінню матеріали на призначення одноразової грошової допомоги позивачу без прийняття рішення(а.с.20)

Відтак, МВС України всупереч п. 9 Порядку № 850 не прийняло за результатом розгляду документів про виплату позивачу одноразової грошової допомоги жодного з вищезазначених рішень.

В зв`язку з чим,колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги позивача в частині визнання протиправним рішення МВС про відмову у здійсненні виплати позивачу доплати до одноразової грошової допомоги є безпідставними,оскільки таке рішення не приймалось взагалі.

Проте, враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів вважає, що МВС України допустило протиправну бездіяльність, оскільки у визначений пунктом 9 Порядку № 850 строк не прийняло рішення (про призначення або про відмову, відповідно пункту 14 Порядку № 850, в призначенні грошової допомоги), що було правильно встановлено судом першої інстанції.

До того ж колегія суддів вважає необґрунтованими доводи Міністерства внутрішніх справ України , викладені ним в апеляційній скарзі , про те, що суд обґрунтовує прийняте рішення застосовуючи до спірних правовідносин нормативно-правовий акт,що втратив чинність,оскільки останнім місцем роботи позивача є УМВС України в Миколаївській області, а тому на ОСОБА_1 як на колишнього міліціонера поширюються саме норми Закону України «Про міліцію» та Порядку№850 ,тому як виплата грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності відповідно до Закону України «Про міліцію» та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 р. № 850 здійснюється особам, останнім місцем служби якого є органи міліції.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у і від 03 жовтня 2018 року у справі № 711/4013/17.

Колегія суддів також не приймає до уваги і доводи апелянта про те, що законодавцем чітко встановлено умову для проведення спірної виплати - встановлення вищої групи інвалідності протягом двох років після первинного встановлення втрати працездатності або інвалідності, посилаючись при цьому на пункт 4 Порядку №850.

Відповідно до зазначеної норми, якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Однак, Законом України "Про міліцію" не встановлено обмежень щодо виплати одноразової грошової допомоги, які передбачені пунктом 4 Порядку № 850. Вказана норма Порядку № 850 не позбавляє позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, а лише встановлює обмеження у розмірі проведення виплати нарахованої суми грошової допомоги в залежності від часу повторного встановлення інвалідності із втратою працездатності після первинного встановлення втрати працездатності. Так само цей пункт Порядку не містить жодних застережень щодо неможливості проведення виплати грошової допомоги у разі встановлення особі після спливу дворічного терміну іншої групи інвалідності чи більшого відсотку втрати працездатності.

Перелік випадків, який є вичерпним і за яких особі може бути відмовлено у призначенні грошової допомоги, визначено у пункті 14 Порядку № 850, і підстави, з якої виходив відповідач, вказана норма не містить.

Відповідно до п. 2 Порядку № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги є у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Таким чином, право позивача на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності є дата, визначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Наведена правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 30 січня 2018 року у справі № 822/1579/17, від 13 лютого 2018 року у справі № 808/1866/16 та від 13 лютого 2018 року у справі № 806/845/16.

Матеріалами справи підтверджується,що у 2009 році позивачу було встановлено ІІ групу інвалідності та, сторонами не заперечується отримання ним у зв`язку з чим одноразової грошової допомоги в сумі 28 560 грн.

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 16.04.2018 серія 12 ААА № 279652 (а.с.. 12, зворотній бік) позивачу було встановлено І групу інвалідності безстроково , з причиною - захворювання, пов`язане з проходженням служби в ОВС.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку,що позивач має право отримати доплату одноразової грошової допомоги у розмірі різниці між 200-кратним прожитковим мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи та 250-кратним прожитковим мінімумом, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи. Тобто позивач має право на отримання грошової допомоги у розмірі 50-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на час виплати, у зв`язку з установленням позивачу вищої (першої) групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ,відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21 жовтня 2015 року.

Висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області в особі Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області направити до МВС України висновок щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги колегія суддів вважає правильним,оскільки для виконання покладеного судом обов`язку щодо прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги,Міністерство внутрішних справ має витребувати від Управління МВС у Миколаївський області повернуті ним документи ОСОБА_1 з приводу цієї виплати.

Щодо доводів апелянта стосовно дискреційних повноважень у питанні призначення позивачу спірної грошової допомоги,колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до Рекомендацій №R (80) 2 щодо здійснення дискреційних повноважень адміністративними органами, прийнята Комітетом Міністрів Ради Європи 11.03.1980 р. під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду,тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто дискреційними повноваженнями є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативними, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

На думку колегії суддів в даному випадку відповідач -Міністерство внутрішніх справ України не наділений повноваженнями за зазначених вище встановлених судом фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 23.01.2018 року у справі №208/8402/14-а, від 29.03.2018 р у справі № 816/303/16, від 23.11.2018р у справі №750/11020/17.

Колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що відповідно до п.9 Порядку № 850 МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 Порядку документів приймає рішення про призначення або про відмову в призначенні грошової допомоги,тому суд першої інстанції зобов`язавши МВС України протягом десяти днів з дня набрання судовим рішенням законної сили прийняти рішення за заявою позивача про виплату одноразової грошової допомоги,безпідставно обмежив цей строк.

Крім того,мотивувавши те , що вимога про зобов`язання Міністерство прийняти рішення про призначення позивачу одноразової грошової допомоги задоволенню не підлягає, а належним способом захисту порушених прав позивача - є повторний розгляд його документів, в абзаці 3 (три )резолютивної частині рішення суд першої інстанції фактично прийняв інше рішенні в цієї частині, зобов`язавши Міністерство внутрішніх справ України протягом десяти днів з дня набрання судовим рішенням законної сили прийняти рішення за заявою ОСОБА_1 від 27.09.2018 про виплату одноразової грошової допомоги, з урахування правової оцінки питання, наданої у рішенні.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів змінила мотивувальну частину рішення суду та вважає за необхідне змінити абзац (3(три) резолютивної частини рішення, виклавши її в такій редакції: «Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.09.2018 року та прийняти рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв`язку з установленням йому вищої (першої) групи інвалідності пов`язаної з проходженням служби в органах внутрішніх справ в розмірі різниці (50 - кратного прожиткового мінімуму встановленого для працездатних осіб) відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21 жовтня 2015 року.»

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вказану апеляційну скаргу задовольняє частково, а рішення суду першої інстанції змінює відповідно до ч.4 ст.317 КАС України.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України задовольнити частково.

Змінити рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 травня 2019 року, виклавши абзац 3 резолютивної частини рішення в наступній редакції:

«Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.09.2018 року та прийняти рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв`язку з установленням йому вищої (першої) групи інвалідності пов`язаної з проходженням служби в органах внутрішніх справ в розмірі різниці (50 - кратного прожиткового мінімуму встановленого для працездатних осіб) відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21 жовтня 2015 року.»

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст судового рішення складено 06.09.2019 року.

Головуючий суддя Танасогло Т.М.
Судді Запорожан Д.В. Осіпов Ю.В.