Справа № 640/20915/18
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2019-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 серпня 2019 року № 640/20915/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України м. Києва

про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась з позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження Управління Пенсійного фонду України від 05.12.2017 року №837623 на перерахунок пенсії позивача з 01.10.2017 року в розмірі 10 564,30 грн.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснювати мені виплату пенсії у раніше встановленому розмірі 14 211,29 грн.;

- провести доплату різниці між максимально нарахованими та фактично виплаченими розмірами пенсії у сумі, що станом на грудень 2018 року становить 35 296,45 грн. згідно з розрахунком:

- з 01.01.2018 по 30.06.2018 - сума 17 940,00 грн. (13730,00 - 10740,00 = 2990,00 * 6 міс. = 17940,00 грн.)

- з 01.07.2018 по 30.11.2018 - сума 17 356,45 грн. (14 211,29 - 10 740,00 = 3471,29 * 5 міс. = 17 356,45 грн.)

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачем зазначено, що дії відповідача є такими, що порушують її право на соціальний захист у законних розмірах та, як наслідок, розмір встановленої пенсії є заниженим, оскільки невірно було застосовано коефіцієнт страхового стажу 1%, а не 1, 35%.

Від відповідача у встановлений ухвалою суду строк надійшов відзив на адміністративний позов, в якому відповідач заперечує проти задоволення позову, виходячи з того, що розрахунок пенсії позивачу відповідає чинному законодавству та матеріалам пенсійної справи. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03 жовтня 2017 року №2148-08 застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 рік із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 грудня 2018 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для надання відзиву та витребувано від останнього докази та відповідні матеріали.

Розглянувши подані сторонам документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.03.2003 з 06.08.2017 отримує пенсію за віком.

На момент призначення пенсія розрахована з урахуванням:

- Оцінки страхового стажу 1,35% страховий стаж 41 рік 00 місяців 16 днів (коефіцієнт страхового стажу - 0,55350);

- Показника середньої заробітної плати в Україні за 2014-2016 роки - 3 764,40 грн.;

- Заробітної плати, визначеної за період роботи з 01.07.2000 по 31.07.2017 роки (індивідуальний коефіцієнт за ротної плати - 5,87069);

- Доплати за понаднормовий стаж (11 років) - 144,32 грн.;

- Підвищення за відстрочку ст..29 ч. 3 (15%) - 1 834,82 грн.;

- Загальний розмір пенсії за віком становить 14 211,29 грн.

Частиною 3 ст. 27 Закону №1058 встановлено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплат до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії не може перевищувати 10 740 грн.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність становить з 1 січня 2018 року - 1373 грн., з 1 липня - 1435 грн.

Як зазначає позивач, неодноразово зверталась до УПФУ в Голосіївському районі м. Києва з проханням надати пояснення, чому їй не підвищено пенсію з 01.01.2018 року до 13 730, однак відповіді не отримувала.

06.07.2018 року позивач зверталась до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з проханням надати пояснення, чому її не підвищено пенсію з 01.01.2018 року, а також здійснити донарахування та виплатити недоотримані кошти, починаючи з 01.01.2018 року.

Відповідачем надана відповідь від 24.07.2018 року №45165/02/А-3625, в якій вказує, що розмір пенсії, починаючи з 01.10.2017 року, перераховано з причин зменшення коефіцієнта величини оцінки одного року страхового стажу із 1,35% до 1%.

Разом з тим, відповідач надав розрахунок, відповідно до Розпорядження №837623, пенсія обчислена з урахуванням страхового стажу 41 рік 0 місяців 16 днів (коефіцієнт страхового стажу - 0,41000) та заробітної плати, визначеної за період роботи з 01.07.2000 по 31.07.2017 (індивідуальний коефіцієнт заробітної плати - 5,87069). Загальний розмір пенсії становить - 10 740, 00 грн.

На підставі викладеного, вважаючи власні права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Вирішуючи цей спір, суд виходить з наступного.

У відповідності до вимог статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною першою статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною третьою статті 45 цього Закону встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону № «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до пункту 4-3 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015, та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Крім того, згідно з пунктом 4-4 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 01 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

Оскільки право на пенсію за віком вперше у позивача виникло з 06.08.2017 року, тому згідно з пунктом 4-4 розділу ХV Прикінцевих положень Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при призначенні пенсії повинна застосовуватися середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що під час призначення позивачу пенсії за віком відповідно до Розділу ІІІ Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідачем неправомірно застосовано показник величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Відповідно до вищезазначеного, суд дійшов висновку, що Розпорядження Головного управління Пенсійного фонду від 05.12.2917 року №837623 відносно перерахунку пенсії ОСОБА_1 - є протиправним та підлягає скасуванню.

Разом з тим, виходячи з протиправності винесеного Розпорядження від 05.12.2917 року №837623, а також його скасування, суд погоджується щодо позовних вимог позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду в м. Києві здійснювати виплату пенсії ОСОБА_1 у раніше встановленому розмірі, що була призначена з 06.08.2017 року та має становити 14 211,29 грн., а також щодо необхідності провести доплату різниці між максимально нарахованими та фактично виплаченими розмірами пенсії у сумі, що станом на грудень 2018 року становить 35 296,45 грн., відповідно до розрахунку:

- з 01.01.2018 по 30.06.2018 - сума 17 940,00 грн. (13730,00 - 10740,00 = 2990,00 * 6 міс. = 17940,00 грн.)

- з 01.07.2018 по 30.11.2018 - сума 17 356,45 грн. (14 211,29 - 10 740,00 = 3471,29 * 5 міс. = 17 356,45 грн.)

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 77, 159, 243-245, 263, Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНН НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська,16, код 42098386) - задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати розпорядження Управління Пенсійного фонду України від 05.12.2017 року №837623 на перерахунок пенсії позивача з 01.10.2017 року в розмірі 10 564,30 грн.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснювати мені виплату пенсії у раніше встановленому розмірі 14 211,29 грн.

4. Провести доплату різниці між максимально нарахованими та фактично виплаченими розмірами пенсії у сумі, що станом на грудень 2018 року становить 35 296,45 грн. згідно з розрахунком:

- з 01.01.2018 по 30.06.2018 - сума 17 940,00 грн. (13730,00 - 10740,00 = 2990,00 * 6 міс. = 17940,00 грн.)

- з 01.07.2018 по 30.11.2018 - сума 17 356,45 грн. (14 211,29 - 10 740,00 = 3471,29 * 5 міс. = 17 356,45 грн.)

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНН НОМЕР_1 ) понесені нею витрати по сплаті судового збору розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська,16, код 42098386).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур