Справа № 400/1992/19
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2019-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 вересня 2019 р. справа № 400/1992/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Біоносенко В. В., розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ),Миколаїв, НОМЕР_1

до відповідача:Головного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6,Миколаїв,54001

про:визнання протиправним та скасування від 10.06.2019 року № Ф/22/14-29-04-03, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Миколаївській області з вимогами визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДФС вих.№Ф/22/14-29-04-03 від 10.06.2019 про відмову в зарахуванні до загальної вислуги років для виплати винагороди за вислугу років та, в подальшому, призначення пенсійного забезпечення, час навчання у Київському військовому ліцеї в період з 1993 по 1996 р.р. полковнику податкової міліції, першому заступника начальника Головного управління ДФС у Миколаївській області, який здійснює координацію діяльності підрозділів податкової міліції ОСОБА_1 ; зобов`язати Головне управління ДФС у Миколаївській області зарахувати до загальної вислуги років для виплати винагороди за вислугу років та, в подальшому, призначення пенсійного забезпечення, час навчання у Київському військовому ліцеї в період з 1993 по 1996 р.р. полковнику податкової міліції, першому заступника начальника Головного управління ДФС у Миколаївській області, який здійснює координацію діяльності підрозділів податкової міліції ОСОБА_1 .

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтував тим, що в період з 24.08.1993 по 13.06.1996 навчався у Київському військовому ліцеї. В травні 2019 він звернувся до відповідача з рапортом щодо зарахування до вислугу років для виплати винагороди за вислугу років та в подальшому призначенні пенсійного забезпечення, час навчання у Київському військовому ліцеї. 10.06.2019 відповідач відмовив у зарахуванні часу навчання у військовому ліцею, пославшись на те, що Законом України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу», не пов`язує початок перебування на військовій службі з днем прибуття на навчання до військово-навчального закладу (військового ліцею).

Позивач не погоджується з таким обґрунтуванням та посилається на те, що оскільки правовідносини мали місце на період 1993-1996 роки, то до них мають застосовуватися норми Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» чинний на час таких правовідносин. Відповідно до ст.24 цього Закону початком перебування на військовій службі вважається день прибуття на навчання до військово-навчального закладу (військового ліцею), вказаний у приписі, виданому військовим комісаріатом, для допризовників, призовників і військовозобов`язаних. Така ж норма містилася у абзаці четвертому пункту четвертого розділу першого Тимчасового положення про проходження служби солдатами, матросами, сержантами і старшинами, затвердженого Указом Президента України від 13.05.1993. З цього приводу було роз`яснення Міністерства юстиції від 14.04.2006 №22-26-1454 та Пенсійного фонду України. Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної сили у часі.

Позивач вважає, що відповідно до вимог ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» що діяла під час його навчання у військовому ліцеї, час навчання повинен бути зарахований йому до загальної вислуги років та в подальшому при призначенні пенсійного забезпечення, адже день вступу до ліцею є днем початку військової служби.

Відповідач позов не визнав, надіслав відзив, в якому просив у задоволенні позову відмовити. Свою позицію відповідач аргументував наступним чином. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992 «Про порядок обчислення вислугу років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їх сімей» до вислугу років зараховується військова служба в Збройних Силах. Перебування на військовій службі громадян, які навчаються у військово-навчальних закладах, передбачено ст.25 Закону. Необхідною умовою прийняття на військову службу є зокрема досягнення особою 18-річного віку, як виключення 17-річного віку для курсантів вищих навчальних закладів. В період навчання позивача у Київському військовому ліцеї йому було 14-17 років, що суперечить умовам проходження військовою служби.

Відповідно до п.п.1 п.2.6 Положення про організацію в Міністерстві оборони України, роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, для призначення пенсії не зараховується періоди перебування у військових частинах як вихованців та юнги, а також навчання у військових ліцеях, суворовському та нахімовському училищах. В матеріалах особової справи ОСОБА_1 зберігається військовий квиток офіцера запасу, в якому зазначено період проходження ним військової служби в період з 03.08.1996 по 12.07.2006, тобто час навчання у Київському військовому ліцеї в період з 1993 по 1996 рік не враховано до часу проходження військової служби.

В судове засідання 05.08.2019 представники позивача та відповідача не з`явились.

Суд розглянув справу в порядку спрощеного провадження 02.09.2019 без проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами, відповідно до визначених строків в ухвалі про відкриття провадження в адміністративній справі, оскільки клопотань від сторін про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін, від сторін не надходило.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 1979 р.н., в період з 24.08.1993 по 13.06.1996 навчався у Київському військовому ліцеї.

З 04.07.2017 проходить службу в органах податкової міліції, на посаді першого заступника начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївської області, який здійснює координацію діяльності підрозділів податкової міліції.

27.05.2019 ОСОБА_1 звернувся до ГУ ДФС з рапортом щодо зарахування до вислугу років для виплати винагороди за вислугу років та, в подальшому, призначення пенсійного забезпечення, час навчання у Київському військовому ліцеї в період з 1993 по 1996 р.р.

10.06.2019 ГУ ДФС надав відповідь «Про обчислення стажу служби» за №Ф/22/14-29-04-03, в якому містилось рішення про відмову в задоволенні вищевказаних вимог, посилаючись на те, що на теперішній час відсутні підстави перегляду стажу служби для виплати винагороди за вислугу років з метою включення до нього часу навчання в Київському військовому ліцеї в період з 1993 по 1996 рік.

Відповідно до п.1 п.2.6 Положення про організацію в Міністерстві оборони України, роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, до вислуги років для призначення пенсій не зараховуються періоди: перебування у військових частинах як вихованці та юнги, а також навчання у військових ліцеях, суворовському та нахімовському училищах.

Відповідно до ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби вважається: день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу.

Разом з тим, відповідно до редакції ст.24 Закону, яка діяла в період з 25.03.1992 по 13.05.1999 р.р., початком перебування на військовій службі вважається день прибуття на навчання до військово-навчального закладу (військового ліцею), вказаний у приписі, виданому військовим комісаріатом, - для допризовників, призовників і військовозобов`язаних.

Таким чином, відповідно до ст.24 Закону, який діяв на час навчання позивача у Київському військовому ліцеї, початок перебування на військовій службі обраховувався саме з дня прибуття на навчання до військового ліцею.

Але, одночасно з цим, Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» в редакції, яка діяла під час навчання позивача у Київському військовому ліцеї, було передбачено, що на військову службу приймаються громадяни з 18-річного віку (як виключення курсанти вищих військових навчальних закладів з 17-річного віку), а також не передбачено такого виду проходження військової служби, як навчання у військовому ліцеї.

З цього можливо зробити висновок, що навчання у військовому ліцеї не входило до військової служби.

Тобто, редакція Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» мала суперечливі норми, які можливо тлумачити на користь кожної зі сторін.

З приводу цього спірного моменту, Верховним Судом України, було висловлено правовий висновок, що за змістом постанови Кабінету Міністрів України від 19 серпня 1992 року № 490 «Про реформу системи військової освіти» ліцей не є військовим навчальним закладом, а відтак навчання в ньому не відноситься й до визначеного в статті 2 Закону № 2232-XII переліку видів військової служби.

Положеннями статей 8 та 12 зазначеного Закону для громадян, які виявили бажання вступити до військово-навчальних закладів, передбачено проходження підготовки у військових ліцеях, середніх загальноосвітніх навчально-виховних закладах, в організаціях Товариства сприяння обороні України, на підготовчих курсах при вищих навчальних закладах або самостійно.

З метою якісної підготовки кандидатів для вступу до військових навчальних закладів постановою № 490 створено, в тому числі, й Київський військовий ліцей

Зазначена правова позиція викладена зокрема в постановах Верховного Суду України від 16.04.2013 по справі № 21-107а13 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/31072942), від 01.10.2013 по справі № 21-330а13 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/34064382), від 27.03.2012 по справі № 21-7а12 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/23740274) та багатьох інших.

Верховним Судом постанов про відступ від зазначеного висновку Верховного Суду України, не приймалось.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, суд зобов`язаний врахувати діючи на теперішній час висновки Верховного Суду України щодо неможливості зарахування часу навчання у військовому ліцеї до вислугу років проходження військової служби в Збройних Силах.

Рішення відповідача про відмову у зарахуванні відповідного стажу, є правомірним.

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Судові витрати покласти на позивача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:
1. У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ( АДРЕСА_3 ), Миколаїв, НОМЕР_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) до Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 39394277) про визнання протиправним та скасування від 10.06.2019 року № Ф/22/14-29-04-03, зобов`язання вчинити певні дії, відмовити.

2. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Біоносенко