Справа № 120/2431/19-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2019-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

м. Вінниця

11 вересня 2019 р. Справа № 120/2431/19-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Альчук Максим Петрович розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом: Агрономічної сільської ради Вінницького районну Вінницької області

до: Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області

про: скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви Агрономічної сільської ради Вінницького районну Вінницької області до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про скасування наказу.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність ОСОБА_1 .

Відповідно до п.п. 4 п. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви серед іншого з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Проаналізувавши обставини, наведені у позовній заяві, а також дослідивши додані до неї матеріали, доходжу висновку, що вказаний позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, зважаючи на наступне.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Водночас, адміністративною справою у розумінні п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

В свою чергу, публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (пункт 2 частини 1 статті 4 КАС України).

Отже, юрисдикція адміністративного суду поширюється на публічно-правові спори, ознаками яких є не лише спеціальний суб`єктний склад, але й спеціальні підстави виникнення, пов`язані з виконанням або невиконанням такою стороною владних управлінських функцій стосовно іншого суб`єкта.

Під час визначення предметної юрисдикції справ слід виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій. Наведене узгоджується й з положеннями статей 2, 4, 19 чинного КАС, які закріплюють завдання адміністративного судочинства, визначення понять публічно-правового спору та суб`єкта владних повноважень, а також межі юрисдикції адміністративних судів.

Разом з тим неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

З огляду на наведені вище нормативні положення не є публічно-правовим спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб`єктом владних повноважень) як суб`єктом публічного права та юридичною особою, у якому управлінські дії суб`єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної чи юридичної особи. У такому випадку це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб`єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.

Таким чином, у разі прийняття суб`єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після своєї реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися не в порядку адміністративної юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного суду від 21.03.2018 року у справі № 809/1946/15.

Крім того, в постанові від 01 жовтня 2013року №21-228а13 колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що після оформлення відповідно до чинного законодавства права власності на земельну ділянку виник спір про право цивільне, а відтак і захищати свої права та інтереси особи повинні у способи, визначені у ст. 152 ЗК та 16 ЦК України.

Як свідчать матеріали позовної заяви, позивач звернувся до суду із вимогою про скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-16297/15-18-СГ від 30.11.2018 року про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки за кадастровим номером :01:007:0701 у власність ОСОБА_1 .

Як встановлено судом відповідно до публічної кадастрової карти України про відомості та витяги про земельні ділянки, земельна ділянка з кадастровим номером :01:007:0701 зареєстрована як приватна власність для індивідуального садівництва загальною площею 0,12 га.

Зважаючи на викладене, цей спір не може бути вирішено в порядку адміністративного судочинства, оскільки адміністративний суд позбавлений правових (законодавчих) можливостей установлювати (визнавати) належність права власності на земельні ділянки.

Відтак, суд дійшов висновку, що у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Агрономічної сільської ради Вінницького районну Вінницької області слід відмовити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 170 КАС України у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої п. 1 ч. 1 цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Відтак, враховуючи той факт, що виник спір про право власності, відтак, розгляд вказаного спору належить до юрисдикції місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 19, 170, 171, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у адміністративній справі за позовом Агрономічної сільської ради Вінницького районну Вінницької області до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про скасування наказу.

Роз`яснити заявнику, що розгляд такої справи належить до юрисдикції місцевого загального суду за правилами цивільного судочинства.

Повторне звернення до адміністративного суду з тією самою позовною заявою не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Альчук Максим Петрович