Справа № 826/4406/18
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2019-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

09 вересня 2019 року м. Київ № 826/4406/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Чудак О.М., за участю секретаря судового засідання Лисун А.А., позивача ОСОБА_1 , представників відповідачів Суботи О.В., Шматова О . В., розглянувши в підготовчому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про недовіру головуючому судді в адміністративній справі за його позовом до Кабінету Міністрів України, Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання незаконними та нечинними постанови та відповідей, стягнення моральної шкоди і збитків,

встановив:

В провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання незаконними та нечинними постанови та відповідей, стягнення моральної шкоди і збитків.

09 вересня 2019 року позивачем до суду подано заяву про недовіру судді Чудак О.М. і адміністративному судочинству при розгляді справи №826/4406/18 по новому Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України). Заява мотивована тим, що розгляд справи №826/4406/18 під головуванням судді Чудак О.М. здійснюється на підставі Законів України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» за №1401-VIII від 02 червня 2016 року та Закону України «Про судоустрій і статус суддів» за №1402-VIII від 02 червня 2016 року та КАС України (в редакції від 15 грудня 2017 року), що прийняті з порушенням конституційної процедури, а також незгодою з повноважністю судді Чудак О.М, з огляду на недовіру іншим суддям Окружного адміністративного суду міста Києва, зокрема, попередньому складу суду, визначеному автоматизованою системою розподілу справ, під головуванням судді Кузьменка В.А.

З урахуванням вищенаведеного, ОСОБА_1 в заяві від 09 вересня 2019 року просив:

- визнати, що довіру судді Чудак О.М. та згоду на здійснення нею провадження по новому КАС України на розгляд справи №826/4406/18 позивач не надав, у тому числі вищому адміністративному судочинству, до вирішення питання Конституційним Судом України щодо відповідності частинам першої та другої статті 60 та частинам першої, другої та третьої статті 8 Конституції України (конституційності) прийняття і реєстрацію Верховною Радою України Закону України від 02 червня 2016 року №1401-VIIІ «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус судців», та Закону України від 06 грудня 2016 року №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», у співвідношенні до положень частини першої та другої стані 3, частини другої та третьої статті 22, частин першої та другої статті 24, частин першої і другої статті 32, частин першої і шостої статті 55, частини першої статті 64, частин першої та другої статті 68, частини третьої статті 113, пункту 2 частини першої статті 116, частини четвертої статті 131-2 Конституції України;

- вирішити спірне питання шляхом виконання норми частини четвертої статті 40 КАС України (в редакції від 15 грудня 2017 року), а саме: якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу, який може направити, разом з копією цієї моєї заяви, звернення до Верховного Суду про направлення ним звернення до Конституційного Суду України з конституційним поданням щодо офіційного тлумачення відповідності (конституційності) вказаних вище законодавчих нормативно-правових актів та їх чинності для можливості встановити конституційно-правові підстави для вирішення справи, що, на думку позивача, повинно здійснюватися на підставі попередніх законодавчих, нормативно-правових актів, у тому числі процесуальних, та після вирішення чого розглянути і вирішити питання про довіру для судді Чудак О.М. на розгляд справи №826/4406/18 на підставі норм визначеного Конституційним Судом України КАС України.

В засіданні 09 вересня 2019 року позивач просив заяву задовольнити, представники відповідачів проти задоволення заяви заперечували, вважаючи її необґрунтованою.

Суд, розглянувши подану заяву, дійшов наступного висновку.

Частинами першою, другою статті 36 КАС України (в чинній редакції) передбачено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Тобто, головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Так, позивач посилається на неконституційність законів, у відповідності до яких здійснюється адміністративне судочинство. Водночас, такі Закони не визнані у встановленому законом порядку такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Як вбачається з другої підстави недовіри судді Чудак О.М., фактично позивач не погоджується з процесуальними рішеннями інших суддів Окружного адміністративного суду міста Києва, прийнятих за наслідками розгляду відповідних заяв, клопотань ОСОБА_1 .

Водночас, відповідно до частини четвертої статті 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Окрім того, визначаючись щодо наявності підстав для недовіри судді, суд враховує, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатись, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй практиці виділяє наступні критерії оцінки неупередженості: 1) суб`єктивний - беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі; 2) об`єктивний - визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Не дивлячись на те, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність чи, навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції. У даному контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справах П`єрсак проти Бельгії, Кіпріану проти Кіпру, Грівз проти Сполученого Королівства). Суб`єктивний критерій полягає у з`ясуванні особистих переконань конкретного судді у певній справі. Оскільки доказів протилежного не надано, то по суб`єктивному критерію особиста безсторонність головуючого судді презюмується.

Щодо об`єктивного критерію оцінки неупередженості, то необхідно визначити, поза межами особистої поведінки судді, чи немає підтверджених фактів, які могли б спричинити сумніви щодо неупередженості судді. При вирішенні питання про те, чи існують обґрунтовані причини вважати, що цих вимог не було дотримано, точка зору сторони є важливою, але не є вирішальною. Вирішальним є те, чи таке побоювання може бути об`єктивно виправданим (рішення Європейського суду з прав людини у справі Клейн та інші проти Нідерландів).

Таким чином, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10 травня 2018 року (справа №800/592/17) та від 01 жовтня 2018 року (справа №9901/673/18).

Окрім того, згідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в пункті 10 Постанови "Про незалежність судової влади" №8 від 13 червня 2007 року, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 36, 39, 40, 248 КАС України (в чинній редакції),

ухвалив:

Заяву позивача про недовіру судді вважати необґрунтованою.

Передати заяву ОСОБА_1 про недовіру судді Чудак О.М. для вирішення іншим складом суду у порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зупинити провадження в адміністративній справі №826/4406/18 до вирішення питання про недовіру головуючого судді.

Відповідно до частини першої статті 256 КАС України (в редакції від 15 грудня 2017 року) ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в частині зупинення провадження до суду апеляційної інстанції у порядку, встановленому статтями 295-297 КАС України. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Чудак