Справа № 200/6638/19-а
Суддя: Троянова О.В.
Дата ухвалення: 2019-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2019 р. Справа№200/6638/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Троянова О.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса фактичного проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (юридична адреса: 85323, Донецька область, м. Мирноград, вул. Центральна, буд. 13, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій відповідача щодо непроведення перерахунку суми пенсії у зв`язку з перерахунком відповідно до норм Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" згідно списку 1, скасувати відповідь відповідача про відмову перерахування пенсії відповідно до норм Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" №17275/02/25 від 19.12.2018 року, №1576/02/25 від 21.01.2019 року №943/02/25 від 11.01.2019 року №ВЕБ-05815-Ф-1-19-007977 від 12.03.2019 року та ті, які може надати відповідач до суду щодо відмови у перерахунку пенсії, зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії з 01.10.2017 року з урахуванням пільгового стажу по списку №1 та донарахувати та перерахувати суми пенсії відповідно до ст.8 ЗУ "Про підвищення престижності шахтарської праці", виплатити компенсацію за несвоєчасне перерахування пенсії відповідно до ЗУ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати" шляхом перерахування на поточний рахунок, відкритий в АТ "Ощадбанк" на ім`я позивача, негайно виплатити суми недоплати пенсії з 01.10.2017 року по 30.04.2019 року у сумі 71 476,60 грн, та після 30.04.2019 року.

Ухвалою від 27 травня 2019 року позовну заяву залишено без руху з наданням строку для усунення виявлених недоліків позовної заяви, шляхом надання документу про сплату судового збору на загальну суму 768,40 грн. та надати до суду оригінал квитанції про сплату судового збору відповідно до вимог Закону України "Про судовий збір", надання примірника належним чином засвідчених копії документів, які додано до позовної заяви, із зазначенням дати такого засвідчення для суду та відповідача.

На виконання зазначеної ухвали суду, позивачем до суду надано квитанцію 05.06.2019 року на суму 768,40 грн., та надано примірник належним чином засвідчених копії документів для відповідача.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12 червня 2019 року відкрито провадження по справі за правилами статті 263 КАС України в спрощеному провадженні без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Клопотання позивача про витребування доказів - задоволено.

03 липня 2019 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 липня 2019 року замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням, призначено підготовче засідання на 06 серпня 2019 року.

06 серпня 2019 року на адресу суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи без участі його представника.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2019 року закрито підготовче провадження та призначити розгляд справи по суті та призначено розгляд справи в порядку письмового провадження в межах строків, визначених КАС України.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що вона отримувала пенсію за віком на пільгових умовах з грудня 1993 року у місті Макіївка. З 2014 року стала на облік в Покровському об`єднаному управлінні Пенсійного Фонду України Донецької області. Позивач стверджує, що його право при обчисленні пенсії порушено при досконалому вивченні протоколів нарахування пенсії з особистого електронного кабінету, а саме коефіцієнт стажу при обчисленні пенсії з 01.10.2017 року по 31.03.2019 року складав 0,525, з 01.04.2019 року - 0,52583, а повинен, на думку позивача, 80 відсотків заробітної плати (доходу) позивача, визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивач звернувся із заявою щодо невірного нарахування суми пенсії та її перерахунку через веб-портал Пенсійного фонду, у відповідь на яке відповідач надав відповідь про те, що перерахунок зроблено відповідно до чинного законодавства. 28.02.2019 року позивач повторно звернувся із заявою до відповідача через веб-портал Пенсійного фонду. 12.03.2019 року позивач отримав відповідь, із якої вбачається, що пенсія розрахована на підставі норм чинного законодавства, а ст. 8 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» не відноситься до пільгового стажу позивача. Додатково було запропоновано звернутись особисто до відповідача з трудовою книжкою та довідками про пільговий характер роботи. 25.03.2019 року позивач звернувся особисто із заявою про перерахунок, але станом на дату подання позову відповіді не отримала. Бездіяльність відповідача щодо не проведення перерахунку суми пенсії відповідно до норм Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» згідно Списку 1 вважає протиправною та такою, що не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Відповідачем через канцелярію суду у встановлені судом строки, надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування заперечень зазначив, що в матеріалах електронної пенсійної справи позивача відсутня довідка, уточнююча пільговий характер роботи та за результатами проведення атестації робочих місць за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Вважає, що період роботи позивача підлягає перевірці згідно п.3 ст.44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Додатково зазначив, що з 01.10.2017 року позивачу перераховано пенсію відповідно до норм Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 року №2148-VIII у зв`язку зі зміною показника середньої заробітної плати в Україні та у зв`язку зі збільшенням показника прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач - ОСОБА_1 , громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є внутрішньо переміщеною особою, та особою, що претендує на перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 8 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Відповідач - Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області () є суб`єктом владних повноважень - органом виконавчої влади, основним завданням якого, згідно вимог чинного законодавства, зокрема, є реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення.

Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 на управління покладені повноваження, зокрема, щодо призначення (здійснення перерахунку) і виплати пенсії, щомісячного довічного грошове утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством (підпункти 7,8 пункту 4 Положення).

Судом встановлено, що 11.10.2018 року позивач звернулась до пенсійного органу із заявою "Щодо перерахунку пенсії", відповідно до якої просила перерахувати їй пенсію.

Покровське об`єднане УПФУ Донецької області надало на ім`я позивача відповідь від 19.12.2018 №17275/02/25, відповідно до якої позивачу відмовлено у призначені пенсії у розмірі 80% заробітної плати оскільки стаж не відповідає вимогам Закону. Зазначено, що з 01.10.2017 року пенсія позивача перерахована відповідно до норм Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 року №2148-VIII у зв`язку зі зміною показника середньої заробітної плати в Україні, та у зв`язку зі збільшенням показника прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Загальний стаж роботи складає 42 роки 06 місяців 19 днів (враховано по 31.10.2010 р.), в тому числі робота за списком №1 - 10 років 02 місяців 26 днів. Коефіцієнт стажу склав 0,52500. З 01.10.2017 року розмір пенсії склав 9122,52 грн., 8657,88 грн. основний розмір пенсії за віком, 464,64 грн. доплата за понаднормативний стаж. З 01.07.2018 року пенсію перераховано у зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму для непрацюючих осіб. Розмір пенсії склав 9136,92 грн., 8657,88 грн. основний розмір пенсії за віком, 479,04 грн. доплата за понаднормативний стаж. Повідомлено, що пенсія призначена та виплачується згідно з діючим законодавством, на підставі наявних в пенсійній справі документів, на підставі наявних в пенсійній справі документів про стаж та заробіток. Всі перерахунки, передбачені законодавством проведено.

11.01.2019 року відповідач листом від 945/02/25 надав відповідь аналогічну, наданій у листі 19.12.2018 №17275/02/25.

На звернення позивача від 15.01.2019 року відповідач листом від 21.01.2019 року №1576/02/25 надав відповідь аналогічну, наданій у листі 19.12.2018 №17275/02/25.

28.02.2019 року позивач повторно звернулась із заявою про перерахунок пенсії, відповідно до якої просила перерахувати їй пенсію.

12.03.2019 року відповідач листом надав відповідь аналогічну, наданій у листі 19.12.2018 №17275/02/25.

Позивач не погодившись з відмовою управління Пенсійного фонду у призначенні пенсії, звернулась з даним адміністративним позовом до суду.

Отже, предметом спору у даній справі є наявність правових підстав для не здійснення перерахунку відповідачем пенсії відповідно до ст. 8 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Суд зазначає, що згідно приписів статті 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до положень частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості.

Суд зазначає, що Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» спрямований на підвищення престижності шахтарської праці, надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв`язанні соціально-побутових проблем шахтарів.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Згідно статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», Мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Аналіз наведеної норми свідчить, що мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за Списком №1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком (в тому числі, з урахуванням понаднормового стажу, встановленого статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Виходячи з положень наведеної норми, до кола працівників на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та встановлені пільги, належать тільки працівники, зазначені у списку №1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день.

Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України, зокрема, у постанові від 28 січня 2014 року по справі № 21-455а13.

При цьому, судом встановлено на підставі трудової книжки від 08.08.1967 року, що у період з 01.10.1980 по 25.12.1990 року ОСОБА_1 працювала на посаді дільничого гірничого нормувальника. (а.с. 20)

На підставі довідки виданої ДП «Макіїввугілля» №01-356 від 08.08.2011 року додатково зазначено, що стаж підземний за пільговою професією складає 10 років 02 місяці 24 дні. (а.с. 55)

На момент призначення пенсії позивачу (09.12.1993 року) діяла постанова Кабінету Міністрів СРСР №10 «об утверждении списков производств, работ, профессий, должностей и показателей, дающих право на льготное пенсионное обеспечение» (мовою оригіналу).

Підпунктом 1010100г-24170 вищезазначеної постанови визначено, що нормульваник гірничий дільничий віднесено до Списку 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Нормами статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пункт 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637 (надалі - Порядок), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

З аналізу зазначеного суд доходить висновку, що використання норм постанови № 637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.

Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах, відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією.

Як встановлено судом, факт перебування позивача на роботах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах підтверджується насамперед записами у трудовій книжці позивача.

Суд погоджується, що відповідно до частини третьої статті 44 Закону № 1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. Однак, як зазначив відповідач, провести перевірку достовірності документів не має можливості тому, що первинні документи підприємства знаходяться на непідконтрольній українській владі території.

На підставі пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року, в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1 (надалі - Порядок № 22-1) при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж.

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно норм пункту 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Проте, суд зауважує, що відсутність можливості проведення перевірки не може позбавляти позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах.

В даному випадку позивач не може бути позбавлений свого права, що стосується предмету позову через неможливість перевірки достовірності пільгового характеру роботи, у зв`язку з наданням зазначених довідок підприємством, що знаходиться на території, непідконтрольній українській владі.

Крім того, згідно розпорядження 182714 від 02.10.2017 року про перерахунок пенсії позивачу, наявного в матеріалах пенсійної справи ОСОБА_1 визначено пільговий стаж 10 років 2 місяці 26 дні. (а.с. 204)

Тобто управлінням Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м. Макіївки вже встановлено наявний пільговий стаж позивача за Списком 1.

Також, оцінюючи спірні правовідносини суд приймає до уваги і практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 № 3477-IV, має застосовуватися при розгляді справ як джерело права.

Так, під час розгляду справ проти Туреччини (зокрема, "Loizidouv. Turkey", "Cyprusv. Turkey"), проти Молдови та Росії (зокрема, "Mozerv/the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Othersv. Moldova and Russia"), ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Разом з цим, позивач має належним чином оформлену трудову книжку, в якій містяться записи про відповідний трудовий стаж із відомостями, які відповідають вимогам законодавства на підтвердження права на пенсію за віком, відповідно до пункту 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що бездіяльність відповідача щодо нездійснення перерахунку позивачу в призначенні пенсії не відповідає вимогам щодо всебічного, повного та об`єктивного розгляду всіх поданих документів, є протиправним, а тому суд вважає позовну вимогу про визнання бездіяльності щодо не проведення перерахунку відповідно до ст. 8 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» обґрунтованою та такою що підлягає задоволенню.

Згідно положень статті 3 Конституції України, як Основного Закону України - людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Як зазначив ЄСПЛ у справі Latvia (п.77 рішення Великої палати ЄСПЛ від 18.02.2009 р.) стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції не накладає ніяких обмежень на свободу держави, що ратифікувала Конвенцію, приймати рішення про те, чи створювати якусь схему соціального забезпечення, або обирати тип або розмір виплат, які надаються відповідно до будь-якої такої схеми. Однак, якщо в державі існують чинні законодавчі норми, що передбачають такі виплати на основі права на соціальну підтримку незалежно від того, чи обумовлені вони попередньою сплатою внесків ці норми слід вважати такими, що створюють майновий інтерес, що потрапляє в сферу дії статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції для осіб, що відповідають пропонованим до благоотримувачів вимогам.

У справі Будченко проти України (рішення від 24 квітня 2014 року, заява № 38677/06) ЄСПЛ також зазначив, що якщо у Договірній державі є чинне законодавство, яким виплату коштів передбачено як право на соціальні виплати (обумовлені чи не обумовлені попередньою сплатою внесків), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію статті 1 Першого протоколу, відносно осіб, які відповідають її вимогам.

Отже, враховуючи те, що майновий інтерес позивача ґрунтується на положеннях чинного законодавства, зокрема, статті 14 Закону № 1788, стандарти ЄСПЛ можуть і повинні бути застосовані до цього випадку. ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі Ковач проти України, п.59 рішення у справі Мельниченко проти України, п.50 рішення у справі Чуйкіна проти України тощо).

Це, звичайно, не означає, що суд має приймати рішення на користь людини кожного разу, коли вона про це просить, але суд повинен оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними, тобто людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав навіть теоретично. Більше того, відповідно до статті 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою.

Суд зауважує, що відповідач користуючись наданими широкими межами розсуду та можливістю вибору різними способами та засобами для дотримання своїх зобов`язань, взагалі не врахував ступінь втрати однієї сторони, в даному випадку позивача, його конституційного права на належне пенсійне забезпечення.

Згідно положень статті 3 Конституції України, як Основного Закону України - людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Отже, враховуючи те, що майновий інтерес позивача ґрунтується на положеннях чинного законодавства, зокрема, ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», стандарти ЄСПЛ можуть і повинні бути застосовані до цього випадку.

Вирішуючи питання щодо дати, з якої необхідно здійснити перерахунок пенсії, суд зазначає, що відповідно до ч.4 ст.45 Закону №1058-IV, якою встановлено, що перерахунок пенсії провадиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15-го числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15-го числа.

Оскільки позивач звернувся до відповідача з первинною заявою 11.10.2018 року, то перерахунок призначеної йому пенсії за віком необхідно здійснити з 01.10.2018 року.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

Аналізуючи вищевказане, суд доходить висновків, що позивач при зверненні до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії відповідно до ст. 8 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» надав всі необхідні документи в підтвердження такого права.

В розумінні частини 3 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Нормами чинного законодавства, а саме, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001 року № 121, постанови правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», повноваження щодо призначення, перерахунку та виплати пенсій покладене на Пенсійний фонд України

Тобто, прийняття рішення про перерахунок пенсії начальником управління в межах спірних відносин є способом реалізації владних повноважень в розумінні вищенаведених конституційних принципів та положень чинного законодавства, тобто, є владними дискреційними функціями суб`єкта владних повноважень, що мають можливість надати повне або часткове визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення.

Оскільки нормами прямої дії Закону на відповідача покладений обов`язок прийняття рішення про перерахунок пенсії, у суду немає підстав для задоволення позовних вимог саме у такий спосіб як повторне зобов`язання виконати покладені на нього владні дискреційні функції.

Наряду з викладеним, суд враховує наступне.

Обмежуючим фактором для рішень представників влади згідно з визначенням владних дискреційних повноважень є закон і справедливість.

З аналізу норм законодавства, яке регулює спірні взаємовідносини, вбачається, що відповідач, як орган владних повноважень, не виконуючи визначені законом владні дискреційні функції щодо перерахунку пенсії позивачу, діяв з порушенням закону і справедливості.

Оскільки прийняття рішення про призначення та виплату пенсії є владними дискреційними функціями органу Пенсійного фонду, такий обов`язок покладений на орган Пенсійного фонду нормами чинного законодавства, на час розгляду справи відповідачем визначені Законом владні дискреційні функції не виконані, суд, також, вважає, що для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача необхідно вийти за межі позовних вимог та ухвалити рішення про зобов`язання відповідача розглянути питання про перерахунок пенсії позивачу з урахуванням норм чинного законодавства з питань пенсійного забезпечення та висновків суду про порушення суб`єктом владних повноважень норм чинного законодавства щодо права позивача на призначення та отримання пенсії.

Оскільки питання щодо перерахунку пенсії відноситься до виключної компетенції відповідача, заявлені вимоги позивача щодо зобов`язання відповідача виплатити суму недоплати пенсії у розмірі 71 476,60 грн. відповідно до п. 2 ч.1 ст. 371 КАС України та нарахувати на дату перерахування недоплати пенсії і виплати компенсації за несвоєчасне перерахування пенсії відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати» шляхом перерахування на поточний рахунок, відкритий в АТ «Ощадбанк» на ім`я позивача не підлягають задоволенню. Заявлені вимоги є передчасними, оскільки сума заборгованості у сумі 71 476,60 грн. самостійно розрахована позивачем. Водночас суд зазначав, що питання призначення, перерахунку та виплати пенсії є виключною компетенцією територіального органу Пенсійного фонду України.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно наявних матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до адміністративного суду було сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Нормами частини третьої статті 139 КАС встановлено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, судовий збір у розмірі 384,20 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись статями 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 122, 123, 132, 159-161, 164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 253-263, 293-295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса фактичного проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (юридична адреса: 85323, Донецька область, м. Мирноград, вул. Центральна, буд. 13, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не проведення перерахунку суми пенсії відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» ОСОБА_1 .

Зобов`язати Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (юридична адреса: 85323, Донецька область, м. Мирноград, вул. Центральна, буд. 13, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (адреса фактичного проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 11.10.2018 року про перерахунок пенсії згідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з урахуванням висновків суду.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (юридична адреса: 85323, Донецька область, м. Мирноград, вул. Центральна, буд. 13, ) на користь ОСОБА_1 (адреса фактичного проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 384,20 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Рішення прийнято в нарадчій кімнаті в порядку загального позовного провадження (у письмовому провадженні) 06 вересня 2019 року. Повний текст судового рішення складено 06 вересня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Перший апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя О.В. Троянова