Справа № 540/1699/19
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2019-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/1699/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Державної казначейської служби України у Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ у Херсонській області), третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Державної казначейської служби України у Херсонській області (далі - третя особа) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови у поверненні ОСОБА_1 1992 р.н., помилково сплаченого збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомості в розмірі 4821,25 грн.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області звернутись із поданням відповідно до вимог чинного законодавства України до Головного управління Державної казначейської служби України у Херсонській області щодо повернення ОСОБА_1 1992 р.н., помилково сплаченого збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомості в розмірі 4821,25 грн., сплаченого згідно з квитанцією №8/1_12 від 25.06.2019 р.

19.08.2019 ухвалою суду адміністративний позов залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, які позивачем було усунуто належним чином.

27.08.2019 ухвалою суду справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що за договором купівлі-продажу квартири від 25.06.2019 позивач придбала об`єкт нерухомого майна за ціною 482125,33 грн. та сплачено збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі 1% від вартості придбаного майна. В подальшому позивач встановила, що вона не є суб`єктом сплати такого збору, а отже сплачена нею сума є помилковою сплатою і підлягає поверненню. Звернувшись до відповідача, позивач отримала відмову у поверненні коштів, з якою остання не згодна.

Відповідач проти позову заперечував з підстав викладених в письмових запереченнях, посилаючись на те, що позивач не зверталась до ГУ ПФУ у Херсонській області з проханням звільнити її від сплати збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Звертає увагу суду, що відсутність підстав для сплати відповідних коштів позивача повинна була доводити не відповідачу, а приватному нотаріусу, який зареєстрував договір купівлі-продажу.

Третя особа про свою правову позицію суд не повідомила.

Судом встановлено такі обставини по справі.

25.06.2019 між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (продавці) та ОСОБА_1 (покупець) укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 . Ціна договору склала 482125,33 грн.

Позивач здійснила придбання нерухомого майна вперше.

25.06.2019 позивач сплатила збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування відповідно до квитанції № 8/1_12 з операцій придбання нерухомого майна в розмірі 1% від ціни угоди, тобто 4821,25 грн.

Позивач звернулась до відповідача із заявою про повернення коштів, помилково сплачених 25.06.2019, оскільки вона не є суб`єктом сплати збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Листом №497/Л-99-1 від 23.07.2019 відповідач відмовив ОСОБА_1 в поверненні коштів через не визначеності установи (органу), який має юридичні повноваження на підтвердження того, що громадянин за весь період з моменту виникнення у нього права на вчинення правочину щодо нерухомого майна придбавають житло вперше. Позивачу запропоновано звернутись до суду для вирішення даного питання.

Позивач не погодилась з такою позицією відповідача та вважає її протиправною.

При вирішенні справи по суті суд враховує наступне.

Платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна (п.9 ч.1 ст.9 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування").

Пунктом 8 ч. 1 ст. 2 цього ж Закону передбачено, що об`єктом оподаткування є, для платників збору, визначених п. 9 ст. 1 цього Закону, - вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

Питання сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом N 400/97-ВР врегульовано Порядком сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 листопада 1998 року N 1740 (далі - Порядок).

Згідно з абзацом першим п. 15-1 Порядку, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Відповідно до п. 15-3 Порядку нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Аналіз наведених норм свідчить, що нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється лише за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, однак, громадяни, які придбавають житло вперше, не є платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Аналогічні правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суді, зокрема у постановах Верховного Суду від 30 січня 2018 року (справа N 819/1498/17) та 31 січня 2018 року (справа N 819/1667/17).

Водночас, у постанові від 03 липня 2018 року (справа N 819/33/17) Верховний Суд дійшов правового висновку, що за відсутності відповідного правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше саме держава в особі Пенсійного фонду України, як уповноваженого суб`єкта владних повноважень, зобов`язана доводити той факт, що у кожному конкретному випадку особа, що зобов`язана сплачувати збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, придбала житло не вперше. Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. В протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності належного правового регулювання покладаються саме на державу.

Відсутність в Україні єдиної системи реєстрації прав на нерухоме майно та позбавлення можливості Пенсійного фонду України та його територіальних відділень встановити придбання квартир конкретною особою вперше не може ставитись в провину особі, оскільки не визначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може призводити до порушення чи обмеження прав громадян, які наділені такими правами.

Як свідчать матеріали справи, у цій справі будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивача про придбання нею житла вперше, чи підтверджували б реєстрацію на праві приватної власності за нею будь-якого іншого нерухомого майна та свідчили б про відсутність у неї права на звільнення від сплати збору, відповідачем не надано, а судом не встановлено.

У свою чергу, процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії, визначена Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року N 787 (далі - Порядок N 787).

Пунктом 5 Порядку N 787 передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили. Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку. Подання за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Відповідно до пп. 2 пункту 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року N 215, Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунка, відкритого у Національному банку, зокрема, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Отже, оскільки повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а таким органом є Пенсійний фонд України, то саме на відповідача покладено обов`язок щодо формування та надання до органів Державної казначейської служби подання про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Відповідної правозастосовної позиції дотримується Верховний Суд, зокрема в постанові від 28.11.2018 в справі № 13/1126/17, адміністративне провадження № К/9901/34538/18.

З огляду на наведене, суд погоджується з позивачем про наявність правових підстав для визнання дій відповідача протиправними та про зобов`язання відповідача звернутися з відповідним поданням до органів Державної казначейської служби України щодо повернення помилково сплаченого позивачем пенсійного збору в розмірі 4821,25 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області () щодо відмови у поверненні ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 ), помилково сплаченого збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомості в розмірі 4821,25 грн.;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області () звернутись із поданням відповідно до вимог чинного законодавства України до Головного управління Державної казначейської служби України у Херсонській області щодо повернення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 ), помилково сплаченого збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомості в розмірі 4821,25 грн., сплаченого згідно з квитанцією №8/1_12 від 25.06.2019 р.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, місцезнаходження: 73005, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 768,40 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Попов В.Ф.

кат. 112010200