Справа № 400/3019/18
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2019-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2019 р.м.ОдесаСправа № 400/3019/18

Категорія: 108010100 Головуючий в 1 інстанції: Птичкіна В.В.
Місце ухвалення: м. Миколаїв
Дата складання повного тексту: 10.04.2019 р.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, справа розглянута згідно п.1 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2019 року у справі за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 до державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців сектору з питань державної реєстрації Веселинівської районної державної адміністрації Миколаївської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2018 року ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі МОВК) звернувся до суду з позовом до державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців сектору з питань державної реєстрації Веселинівської районної державної адміністрації Миколаївської області (далі державний реєстратор Веселинівської РДА) про:

- визнання протиправними дій відповідача щодо відмови скасувати запис відносно Веселинівського районного військового комісаріату (далі Веселинівський РВК) у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі Єдиний державний реєстр);

- зобов`язання відповідача скасувати запис та видалити відомості щодо Веселинівського РВК з Єдиного державного реєстру.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що на виконання "… вимог рішення Державного секретаря Міністерства оборони України від 20 квітня 2018 року №503/6/3270 та розпорядження начальника штабу першого заступника командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 28 квітня 2018 року №116/2/26010 та від 05 червня 2018 року №116/2/2/7919 щодо виключення з державних реєстрів органів військового управління (військових частин, установ, організацій) Збройних Сил України, які всупереч вимогам чинних нормативно-правових актів зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань …", він 15 травня 2018 року звернувся до позивача із заявою про виключення Веселинівського РВК"... з зазначеного реєстру як юридичну особу …". Реєстратор заяву МОВК не задовольнив, що стало підставою для звернення позивача до суду. Згідно з викладеним у позовній заяві, Міністерство оборони України, на підставі затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 2000 року №749 "Порядку реєстрації військових частин як суб`єктів господарської діяльності у Збройних Силах" (далі Порядок №749), внесло Веселинівський РВК до Єдиного державного реєстру підприємств та організації України як відокремлений підрозділ (без права юридичної особи). Відповідно до п.7 Положення про військові комісаріати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03 червня 2013 року №389 (далі Положення №389), статус юридичної особи мають обласні військові комісаріати, а інші є їхніми відокремленими підрозділами. Крім того, позивач, з посиланням на вимоги Закону України "Про державну таємницю" та наказ Служби безпеки України від 12 серпня 2005 року №440 "Про затвердження зводу відомостей, що становлять державну таємницю", зазначив, що відомості про Веселинівський РВК становлять державну таємницю, тому, в силу ч.4 ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", не підлягають занесенню до Єдиного державного реєстру.

Крім того, позивач зазначив, що з листопада 2006 року припинена фінансово-господарська діяльність Веселинівського РВК та ліквідований фінансовий орган. Так, із пояснювальної записки до ліквідаційного балансу Веселинівського РВК за 2006 рік вбачається, що всі рахунки установи закриті, а майно та кошти передано. Таким чином, Веселинівський РВК з листопада 2006 року знаходиться на фінансовому забезпеченні у МОВК та обслуговується відділом фінансового забезпечення МОВК (з функцією централізованої бухгалтерії).

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що в Єдиному державному реєстрі відсутня інформація про Веселинівський РВК, яка відноситься до державної таємниці. Крім того, відповідач повідомив, що до нього не надходили заяви про припинення, реорганізацію, перетворення чи приєднання відносно Веселинівського РВК, а в Єдиному державному реєстрі відсутні записи про припинення та набуття Веселинівським РВК статусу відокремленого підрозділу.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2019 року в задоволенні позову Миколаївського обласного військового комісаріату до державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців сектору з питань державної реєстрації Веселинівської РДА Миколаївської області відмовлено.

В апеляційній скарзі МОВК ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги:

- відомості про Веселинівський РВК становлять державну таємницю, тому, в силу ч.4 ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", не підлягають занесенню до Єдиного державного реєстру;

- починаючи з 01 листопада 2006 року Веселинівський РВК не проводить будь-які фінансові операції (проведення розрахунків, здійснення оплат за надані послуги тощо), а отже не має ознак самостійної юридичної особи;

- відповідно до довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України №354/12 Веселинівський РВК має правовий статус суб`єкта - без права юридичної особи, організаційно-правова форма відокремлений підрозділ. Отже, Веселинівський РВК є відокремленим підрозділом МОВК, який є юридичною особою () та підпорядковується йому.

Відзиву державним реєстратором Веселинівської РДА на апеляційну скаргу не подано.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги МОВК, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:

Відповідно до довідки №987, що була видана 11 листопада 1997 року Головним організаційно-мобілізаційним управлінням Генерального штабу Збройних Сил України, Веселинівський РВК 11 листопада 1997 року був включений до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.

16 березня 2006 року, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру є датою запису № 1 000335 в Єдиному державному реєстрі про включення до нього відомостей про юридичну особу, державну реєстрацію якої було проведено до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань". Засновником РВК, згідно з витягом, є Міністерство оборони України. Запис від 16 березня 2006 року був здійснений відповідно до поданої керівником Веселинівського РВК реєстраційної картки.

15 травня 2018 року позивач звернувся до відповідача з листом №10/3098, в якому, із зазначенням про виявлення під час перевірки факту незаконної реєстрації Веселинівського РВК у Єдиному державному реєстрі, "… з метою збереження державної таємниці з питань відомчого обліку юридичних осіб та їх структурних підрозділів Міністерства оборони України …", просив скасувати запис в Єдиному державному реєстрі.

Листом від 24 травня 2018 року №32/03-27 державний реєстратор Веселинівської РДА повідомив МОВК про те, що, відповідно до ст. 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", процедура "скасування запису у реєстрі" можлива за рішенням суду.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що військовий комісар МОВК не надав відповідачу доказів того, що він є заявником (згідно з п.8 ч.1 ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань"). За таких обставин, у відповідача не виникло обов`язку щодо здійснення реєстраційних дій. За відсутності рішення суду про скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі, у відповідача не було підстав для вчинення тих реєстраційних дій, про які вказано у позовній заяві. Отже, твердження МОВК про те, що реєстратор вчинив протиправні дії є безпідставними.

Також, суд першої інстанції дійшов висновку, що зобов`язання відповідача скасувати запис та видалити відомості щодо Веселинівського РВК з Єдиного державного реєстру задоволенню не підлягають, оскільки суд першої інстанції не встановив факту протиправної бездіяльності реєстратора.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-14, 73, 74, 77, 78 КАС України, ч.1 ст. 7, ч.1 ст. 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", ст.ст. 10, 12 Закону України "Про державну таємницю", пп.6, 7, 8 п.1 Наказу Міністерства юстиції України від 18 листопада 2016 року №3268/5, яким затверджено форми заяв у сфері державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, які регулюють спірні правовідносини.

Судова колегія не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" врегульовано відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців.

Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно ч.1 ст. 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі:

1) документів, що подаються заявником для державної реєстрації;

2) судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" зокрема щодо скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі;

3) рішень, прийнятих за результатами оскарження в адміністративному порядку відповідно до ст. 34 цього Закону.

Наказом Міністерства юстиції України від 18 листопада 2016 року №3268/5 затверджено форми заяв у сфері державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі Наказ №3258/5).

Підпунктами 6, 7, 8 п.1 Наказу №3268/5 затверджено форми заяв про державну реєстрацію припинення відокремленого підрозділу юридичної особи, припинення юридичної особи в результаті її ліквідації, припинення юридичної особи в результаті її реорганізації.

З наведеного слідує, що Законом визначено вичерпний перелік документів, на підставі яких державним реєстратором проводиться державна реєстрація та інші реєстраційні дії, а також Наказом №3268/5 встановлено відповідні форми заяв у сфері державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, серед яких і форми заяв про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

Разом з тим, скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі у відповідності до п.2 ч.1 ст. 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" проводиться на підставі рішення суду, при цьому запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті її реорганізації здійснюється на підставі документів, визначених ч.14 ст. 17 вказаного Закону.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія зазначає, що така форма звернення позивача як службовий лист не відповідає формі заяв про державну реєстрацію припинення юридичної особи, затвердженої Наказом №3268/5 від 18 листопада 2016 року, тим більше не є документом, на підставі якого державний реєстратор може внести відомості про скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі, що в свою чергу виключає можливість вчинення таких дій.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії відповідача щодо відмови скасувати запис відносно Веселинівського РВК у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не є протиправними.

Також судова колегія не приймає доводи апелянта про те, державна реєстрація Веселинівського РВК у Єдиному державному реєстрі була проведена з порушенням, оскільки відомості про бойовий склад, організаційно-штатну структуру, дислокацію, систему охорони, оборони, численність особового складу Веселинівського РВК як юридичної особи є державною таємницею та не можуть бути включені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, виходячи з наступного.

Частинами 1, 2 ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" (в редакції чинній на момент здійснення державним реєстратором спірного запису) було визначено, що відомості про юридичну особу або фізичну особу підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток. При цьому, перелік відомостей щодо юридичної особи в Єдиному державному реєстрі наведено у ч.2 цієї статті.

Разом з тим, до Єдиного державного реєстру не заносяться відомості, що становлять державну таємницю (ч.4 ст. 16 Закону).

Аналогічні приписи містяться в ча.4 ст. 7 редакції Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", чинного на момент виникнення спірних правовідносин.

Судова колегія погоджується з тим, що певна інформація у сфері оборони може бути віднесена до державної таємниці, але це здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про державну таємницю", який передбачає певну процедуру віднесення інформації до державної таємниці.

Статтею 10 Закону України "Про державну таємницю" передбачено, що віднесення інформації до державної таємниці здійснюється мотивованим рішенням державного експерта з питань таємниць за його власною ініціативою, за зверненням керівників відповідних державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій чи громадян. Державний експерт з питань таємниць відносить інформацію до державної таємниці з питань, прийняття рішень з яких належить до його компетенції згідно з посадою. У разі, якщо прийняття рішення про віднесення інформації до державної таємниці належить до компетенції кількох державних експертів з питань таємниць, воно за ініціативою державних експертів або за пропозицією Служби безпеки України приймається колегіально та ухвалюється простою більшістю голосів. При цьому кожен експерт має право викласти свою думку. Інформація вважається державною таємницею з часу опублікування Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, до якого включена ця інформація, чи зміни до нього у порядку, встановленому цим Законом.

Отже, вирішувати питання щодо віднесення відомостей до державної таємниці має не позивач та не державний реєстратор, а державний експерт з питань таємниць, яким є посадова особа, уповноважена здійснювати відповідно до вимог цього Закону віднесення інформації до державної таємниці у сфері оборони, економіки, науки і техніки, зовнішніх відносин, державної безпеки та охорони правопорядку, зміни ступеня секретності цієї інформації та її розсекречування. Втручання в діяльність державного експерта з питань таємниць особи, якій за посадою його підпорядковано, не допускається.

Звід відомостей, що становлять державну таємницю, формує Служба безпеки України на підставі рішень державних експертів з питань таємниць.

Відповідно ст. 12 Закону України "Про державну таємницю" звід та зміни до нього набирають чинності з моменту опублікування в офіційних виданнях України. Зміни до Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, вносяться не пізніше трьох місяців з дня одержання Службою безпеки України відповідного рішення державного експерта з питань таємниць

Судова колегія вважає, що оскільки МОВК не надано суду доказів внесення відповідних відомостей до Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, відносно Веселинівського РВК, тому і відсутні підстави для зобов`язання відповідача скасувати запис № 1 000335 про включення відомостей про Веселинівський РВК до Єдиного державного реєстру, внесеного 16 березня 2006 року.

Також, з урахуванням вищенаведеного, судова колегія не приймає до уваги доводи апелянта відносно не проведення Веселинівським РВК будь-яких фінансових операцій (проведення розрахунків, здійснення оплат за надані послуги тощо), а отже відсутність у нього ознак самостійної юридичної особи.

За таких обставин, судова колегія вважає правильним висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову МОВК.

Судова колегія не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 05 вересня 2019 року.

Головуючий: Бітов А.І.
Суддя: Суддя: Ступакова І.Г. Лук`янчук О.В.