Справа № 824/226/19-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 р. м. Чернівці Справа № 824/226/19-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брезіної Т.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В поданому до суду адміністративному позові, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просить суд винести рішення, яким:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області, викладену у рішенні Комісії про результати розгляду заяви комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсій на пільгових умовах або вислугу років №4/1 від 31.01.2019 р., в частині призначення ОСОБА_1 пільгової пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до п. 2. ч.2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 27.12.2018 р., з урахуванням стажу роботи з 14.05.1982 р. по 16.05.1982 р., з 18.10.1982 р. по 17.11.1982 р., з 30.01.1984 р. по 30.03.1984 р., з 03.08.1984 р. по 21.10.1984 р. з 18.12.1984 р. по 20.03.1985 р., з 20.08.1987 р. по 16.10.1987 р., з 03.02.1988 р. по 08.03.1988 р., з 14.09.1988 р. по 14.10.1988 р. та з 01.05.1989 р. по 30.06.1989 р., з 01.07.1989 р. по 30.10.1989 р., з 01.11.2001 р. по 31.03.2002 р. та з 01.11.2002 р. по 01.04.2003 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що з 14.05.1982 р. по 30.10.1989 р. працював в копальні ім. Гастелло в Магаданській області Російської Федерації. Так, позивач зазначає, що у спірні періоди роботи, зокрема з: 14.05.1982 р. по 16.05.1982 р., з 18.10.1982 р. по 17.11.1982 р., з 30.01.1984 р. по 30.03.1984 р., з 03.08.1984 р. по 21.10.1984 р. з 18.12.1984 р. по 20.03.1985 р., з 20.08.1987 р. по 16.10.1987 р., з 03.02.1988 р. по 08.03.1988 р., з 14.09.1988 р. по 14.10.1988 р. та з 01.05.1989 р. по 30.06.1989 р., з 01.07.1989 р. по 30.10.1989 р., з 01.11.2001 р. по 31.03.2002 р. та з 01.11.2002 р. по 01.04.2003 р., працював на посадах, які дають йому право на пенсію за віком на пільгових умовах. Позивач стверджує, що трудова книжка позивача містить всі необхідні відомості, що визначають право ОСОБА_1 на пенсію на пільгових умовах, а тому підтвердження спеціального трудового стажу уточнюючими довідками є зайвим.

У зв`язку із вказаним, позивач просив суд задовольнити позов.

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області подало до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просило у задоволенні позовних вимог позивачу відмовити. У відзиві пенсійним органом зазначено про безпідставність позовних вимог, оскільки зайнятість позивача у періоди: (з 14.05.1982 по 16.05.1982 учнем машиніста драги, з 18.10.1982 р. по 17.11.1982 р. учнем концентраторника, з 30.01.1984 р. по 31.03.1984 р. проходження курсів кочегара та стажування кочегаром, з 03.08.1984 р. по 21.10.1984 р. зайнятості на сінокосі в радгоспі, з 18.12.1984 по 20.03.1985 кочегаром ПСХ та командиром ПТС, з 20.08.1987 р. по 16.10.1987 р. учнем концентраторника та концентраторником, з 03.02.1988 р. по 08.03.1988 р. проходження курсів драгерів, з 14.09.1988 р. по 14.10.1988 р. та з 01.05.1989 р. по 30.06.1989 р. концентраторником, з 01.07.1989 р. по 30.10.1989 р. стажування машиністом драги), не дає права на пільгове пенсійне забезпечення.

Також, відповідач зазначає, що період з 01.11.2001 р. по 31.03.2002 р. та з 02.11.2002 р. по 01.04.2003 р. не підлягає зарахуванню до пільгового стажу, у зв`язку з перебуванням позивача у відпустках без збереження заробітної плати терміном понад 15 днів в календарному році.

З вказаних підстав, пенсійний орган просив суд відмовити у задоволені позову та зазначив про правомірність рішення Комісії про результати розгляду заяви комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсій на пільгових умовах або вислугу років №4/1 від 31.01.2019 року.

20.03.2019 р. ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній справи за правилами загального позовного провадження та призначено засідання по справі на 18.04.2019 року.

В підготовчому судовому засіданні 18.04.2019 р. оголошено перерву, з метою уточнення позивачем позовних вимог. Розгляд справи призначено на 16.05.2019 року.

Підготовче судове засідання 16.05.2019 р. не відбулось, у зв`язку із відпусткою головуючого судді. Розгляд справи призначено на 13.06.2019 р.

Судове засідання 13.06.2019 р. не відбулось, у зв`язку із відрядженням головуючого судді. Розгляд справи призначено на 05.08.2019 р.

В підготовчому засіданні 05.08.2019 р., на підставі заяв представника позивача та представника відповідача, закрито підготовче засідання по справі та вирішено перейти до розгляду справи по суті спору. За результатами розгляду справи по суті спору представник позивача підтримав заявлений позов, в той час як представник відповідача заперечував проти його задоволення. Крім того, учасники справи подали клопотання про перехід до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Оцінивши повідомлені представниками сторін обставини справи, суд вважає, що наявні достатні підстави для прийняття судового рішення.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно записів у трудовій книжці ОСОБА_1 встановлено, що позивач у період з 14.05.1982 р. по 30.10.1989 р. працював в копальні ім. Гастелло в Магаданській області Російської Федерації, зокрема: з 14.05.1982 р. верхнім машиністом драги; з 18.11.1982 р. слюсарем з ремонту драги; з 19.05.1983 р. кормовим машиністом драги; з 25.11.1983 р. слюсарем; з 30.01.1984 р. направлений на курси кочегарів парового котла; з 12.03.1984 р. стажером кочегара; з 01.04.1984 р. слюсарем драги; з 12.04.1984 р. кочегаром парового котла; з 19.05.1984 р. кормовим машиністом драги; з 22.10.1984 р. машиністом парового котла; з 18.12.1984 р. кочегаром ПСХ; з 21.03.1985 р. машиністом парового котла драги; з 07.05.1985 р. верхнім машиністом драги; з 29.05.1985 р. кормовим машиністом драги; з 17.10.1985р. машиністом парового котла драги; з 14.11.1985 р. слюсарем драги; з 20.06.1986 р. кормовим машиністом; з 13.10.1986 р. кочегаром парового котла; з 17.11.1986 р. слюсарем з ремонту драги; з 03.02.1988 р. направлений на курси драгерів; з 09.03.1988 р. верхнім машиністом драги; з 30.10.1989 р. звільнений з роботи. (а.с. 11-15).

Згідно з довідкою архівного відділу Тенькінського міського округу Магаданської області від 04.09.2018 №Б-1 зазначено, що позивач працював та отримував заробітну плату в копальні ім.Гастелло з 14.05.1982 по 30.10.1989 р., а посади, які обіймав заявник, вказані у картці форми Т-2. (а.с. 46-47).

Згідно з копією особовою картки форми Т-2, вказано наступні переміщення ОСОБА_1 на копальні ім. Гастелло в Магаданській області Російської Федерації, зокрема: з 14.05.1982 р. "др к-р" учень верхнього машиніста; з 17.05.1982 р. верхній машиніст; з 18.10.1982 р. учень концентраторника; з 18.11.1982 р. слюсар з ремонту др.; з 19.05.1983 р. кормовий машиніст др.; з 25.11.1983 р. слюсар; з 30.01.1984 р. курси кочегара парових котлів; з 12.03.1984 р. ПСХ стажер кочегара; з 01.04.1984 р. "др к-р" слюсар; з 12.04.1984 р. кочегар парового котла; з 03.08.1984 р. р-п "Кулу" сінокіс; з 22.10.1984 р. "др к-р" машиніст парового котла; з 03.12.1984 р. слюсар; з 18.12.1984 р. ПСХ кочегар; з 20.02.1985 р. командир ПТС на один місяць; з 21.03.1985 р. "др к-р" машиніст парового котла; з 07.05.1985 р. верхній машиніст; з 29.05.1985 р. кормовий машиніст; з 17.10.1985 р. машиніст парового котла; з 14.11.1985 р. слюсар; з 20.06.1986 р. кормовий машиніст; з 13.10.1986 р. др.174 кочегар парового кота; з 17.11.1986 р. слюсар; з 23.03.1987 р. машиніст парового котла; з 14.04.1987 р. слюсар по ремонту драги; з 22.04.1987 кормовий машиніст; з 20.08.1987 р. учень концентраторника; з 01.10.1987 р. др.174 концентраторник; з 17.10.1987 р. др.174 машиніст парового котла; з 01.11.1987 р. слюсар; з 03.02.1988 р. курси драгерів, з 09.03.1988 р. "др к-р" слюсар; з 10.08.1988 р. "др к-р" верхній машиніст; з 14.09.1988 р. "др к-р" концентраторник; з 15.10.1988 р. "др." машиніст парового котла; з 01.11.1988 р. "др." слюсар; з 01.02.1989 р. "др."слюсар; з 23.03.1989 р. драга машиніст парового котла; з 10.04.1989 р. драга слюсар з ремонту др.; з 18.04.1989 р. "др к-р" машиніст парового котла; з 01.05.1989 р. др. концентраторник, з 01.07.1989 р. стажер ст. машин драгера. (а.с. 48-52).

До матеріалів справи додано лист Державного архіву Магаданської області від 13.08.2018 р. №Б-22 зє, до якого додано витяги з наказів ТОВ «Артель старателів «Драга» про відпустки позивача за період роботи з 17.10.2001 р. по 31.03.2002 р. та з 18.10.2002 по 01.04.2013 р. без збереження заробітної плати. (а.с. 62-64).

27.12.2018 р. позивач звернувся до Головного управління із заявою про нарахування та призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 та одночасно подав заяву до Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсій на пільгових умовах або за вислугу років, яка діє при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, щодо підтвердження періодів пільгової роботи. (а.с. 38-39).

31.01.2019 р. рішенням Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області «про результати розгляду заяви комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсій на пільгових умовах або вислугу років» №4/1 від 31.01.2019 р. відмовлено у підтвердженні періодів роботи з 14.05.1982 р. по 16.05.1982 р. учнем машиніста драги, з 18.10.1982 р. по 17.11.1982 р. учнем концентраторника, з 30.01.1984 р. по 31.03.1984 проходження курсів кочегара та стажування кочегаром, з 03.08.1984 р. по 21.10.1984 р. зайнятості на сінокосі в радгоспі, з 18.12.1984 р. по 20.03.1985 р. кочегаром ПСХ та командиром ПТС, з 20.08.1987 р. по 16.10.1987 учнем концентраторника та концентраторником, з 03.02.1988 р. по 08.03.1988 р. проходження курсів драгерів, з 14.09.1988 р. по 14.10.1988 р. та з 01.05.1989 р. по 30.06.1989 р. концентраторником, з 01.07.1989 р. по 30.10.1989 р. стажування машиністом драги, оскільки така зайнятість не дає права на пільгове пенсійне забезпечення. Також, відмовлено у підтвердженні періодів роботи з 01.11.2001 р. по 31.03.2002 р. та з 02.11.2002 р. по 01.04.2003 р., у зв`язку з перебування у відпустках без збереження заробітної плати терміном понад 15 днів в календарному році.

12.03.2019 р. відповідач відмовив у призначені пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу. (а.с. 44, 45).

В судовому засіданні досліджено оригінал пенсійної справи ОСОБА_1 .

Спірні правовідносини полягають у перевірці правомірності дій Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови у зарахуванні до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 14.05.1982 р. по 16.05.1982 р., з 18.10.1982 р. по 17.11.1982 р., з 30.01.1984 р. по 30.03.1984 р., з 03.08.1984 р. по 21.10.1984 р. з 18.12.1984 р. по 20.03.1985 р., з 20.08.1987 р. по 16.10.1987 р., з 03.02.1988 р. по 08.03.1988 р., з 14.09.1988 р. по 14.10.1988 р. та з 01.05.1989 р. по 30.06.1989 р., з 01.07.1989 р. по 30.10.1989 р., з 01.11.2001 р. по 31.03.2002 р. та з 01.11.2002 р. по 01.04.2003 р., під час вирішення питання про призначення пенсії.

Спірні правовідносини врегульовані: Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. №1058, Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 р., наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 р. N 383 «Про затвердження Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 №18-1, затверджено Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Згідно частини першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що позивач з у період з 14.05.1982 р. по 30.10.1989 р. працював в копальні ім. Гастелло в Магаданській області Російської Федерації, а з 02.04.2001 р. по 01.04.2003 р. на ТОВ «Артель старателів «Драга» в Магаданській області Російської Федерації.

Відповідно до ст. 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 р. (надалі Угода) призначення пенсій громадянам держав-учасниць Угоди здійснюється за місцем проживання.

Для визначення права на пенсію, в тому числі пенсій на пільгових умовах та за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності даної Угоди.

Статтею 1 Угоди встановлено, що пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної Угоди та членів їх родин здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Таким чином, до спірних правовідносин застосовується пенсійне законодавство України, а не Російської Федерації, як вважає позивач.

Згідно з ч.1 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. №1058 (далі - Закон №1058) право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті.

Відповідно до п.2 ч. 2 ст.114 Закону №1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Чоловікам, які мають не менше половини стажу із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим ч. 1 ст. 26 Закону № 1058 (60 років) на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 р. (далі - Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з п. 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

На підставі дослідженої трудової книжки позивача встановлено, що ОСОБА_1 з 14.05.1982 р. по 30.10.1989 р. працював в копальні ім. Гастелло в Магаданській області Російської Федерації із переміщенням на різних посадах. Водночас, для встановлення пільгових періодів роботи позивача, де ОСОБА_1 був зайнятий повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, відомостей із трудової книжки недостатньо. У зв`язку із вказаним, належним документом, який підтверджує пільгові періоди роботи позивача в копальні ім. Гастелло в Магаданській області Російської Федерації є надана архівним відділом Тенькінського міського округу Магаданської області від 04.09.2018 №Б-1 копія особової картки ОСОБА_1 форми Т-2.

Відповідно до п. 3 наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 р. N 383 «Про затвердження Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Суд звертає увагу, що на період роботи ОСОБА_1 в копальні ім. Гастелло в Магаданській області Російської Федерації був затверджений Список №2 виробництв, цехів, професій та посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, відповідно до якого, право на пільгову пенсію мають працівники, зайняті на посадах, зокрема:

- кочегари драг, локомобілів, паровозів, парових котлів, екскаваторів та парових кранів;

- машиністи драг;

- машиністи парових котлів;

- слюсарі чергові та ремонтні;

- концентраторники.

При цьому, суд вважає безпідставними посилання відповідача на положення постанови Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 р. №10, якою було затверджено новий Список №2 виробництв, цехів, професій та посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах. Суд наголошує, що згідно з положеннями ст. 58 Конституції України нормативно правові акти не мають зворотної дії у часі. Суд вважає неправомірним застосування до правовідносин, що виникли у періоди з 14.05.1982 р. по 30.10.1989 р. законодавства від 26.01.1991 р., яке було прийнято пізніше та яке звужує існуючі права позивача, оскільки, у постанові Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 р. №10 до списку №2 виробництв, цехів, професій та посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах включено лише посади машиніста драги та електрослюсарі (слюсарі) чергові та з ремонту обладнання.

Таким чином, суд встановив, що до пільгового обчислення стажу роботи позивача підлягають включенню періоди роботи на посадах, які займав ОСОБА_1 у періоди з 14.05.1982 р. по 30.10.1989 р. в копальні ім. Гастелло в Магаданській області Російської Федерації, які були включені до Списку №2 виробництв, цехів, професій та посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 №18-1, затверджено Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (надалі - Порядок 18-1).

Порядком 18-1 визначено механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника, яке здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років. Комісії приймають рішення щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні, та не пізніше п`яти робочих днів з дня його прийняття направляють до управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, об`єднаних управлінь, а також повідомляють заявника про прийняте рішення. Комісія не вповноважена приймати рішення щодо призначення пенсії або відмови у призначенні пенсії.

На підставі аналізу вказаних норм права, суд вважає безпідставними позовні вимоги, в частині оскарження рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області №4/1 від 31.01.2019 р., з підстав відмови у призначенні ОСОБА_1 пільгової пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до п. 2. ч.2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Як визначено Порядком 18-1, Комісії приймають рішення щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні, однак не уповноважені приймати рішення щодо призначення пенсії або відмови у призначенні пенсії.

Водночас, суд дійшов висновку про необґрунтованість та безпідставність висновків рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області №4/1 від 31.01.2019 р. «Про результати розгляду заяви комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсій на пільгових умовах або вислугу років», в частині відмови у підтвердженні пільгового стажу позивача: з 01.10.1987 р. по 17.10.1987 р., з 14.09.1988 р. по 15.10.1988 р. та з 01.05.1989 р. по 30.06.1989 р. на посаді концентраторника.

При цьому, щодо не зарахування до пільгового стажу роботи позивача періодів роботи на посадах: з 14.05.1982 р. по 16.05.1982 р. учень машиніста драги, з 18.10.1982 р. по 17.11.1982 р. учень концентраторника, з 30.01.1984 р. по 31.03.1984 проходження курсів кочегара та стажування кочегаром, з 03.08.1984 р. по 21.10.1984 р. зайнятості на сінокосі в радгоспі, з 18.12.1984 р. по 20.03.1985 р. кочегаром ПСХ та командиром ПТС, з 20.08.1987 р. по 01.10.1987 учнем концентраторника, з 03.02.1988 р. по 08.03.1988 р. проходження курсів драгерів, з 01.07.1989 р. по 30.10.1989 р. стажування машиністом драги, суд вважає правомірними дії відповідача, оскільки вказані посади не включені до Списку №2 виробництв, цехів, професій та посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173.

Крім того, зайнятість позивача з 03.08.1984 р. по 21.10.1984 р. на сінокосі в радгоспі, не є роботою із шкідливими і важкими умовами праці, в розумінні Закону №1058 та не включена до переліку посад за Списком №2, а тому не підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача.

Щодо роботи позивача з 02.04.2001 р. по 01.04.2003 р. на ТОВ «Артель старателів «Драга» в Магаданській області Російської Федерації, суд зазначає наступне.

Згідно з ст. 85 КЗпП у випадках, передбачених статтею 25 Закону України "Про відпустки", працівнику за його бажанням надається в обов`язковому порядку відпустка без збереження заробітної плати.

За сімейними обставинами та з інших причин працівнику може надаватися відпустка без збереження заробітної плати на термін, обумовлений угодою між працівником та власником або уповноваженим ним органом, але не більше 15 календарних днів на рік.

Таким чином, до пільгового стажу працівника не підлягають зарахуванню понад 15 днів відпустки без збереження заробітної плати.

Судом встановлено, що згідно листа Державного архіву Магаданської області від 13.08.2018 р. №Б-22 та доданих витягів з наказів ТОВ «Артель старателів «Драга», позивач перебував у відпустках без збереження заробітної плати у періоди з 17.10.2001 р. по 31.03.2002 р. та з 18.10.2002 по 01.04.2003 року. Таким чином, суд дійшов висновку про правомірність відмови пенсійного органу у зарахуванні до пільгового стажу позивача періоди з 01.11.2001 р. по 31.03.2002 р. та з 02.11.2002 р. по 01.04.2003 р., у зв`язку з перебування у відпустках без збереження заробітної плати терміном понад 15 днів в календарному році. А тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Крім того, суд звертає увагу, що статтею 55 Конституції України закріплено фундаментальний принцип судового захисту всіх порушених прав людини і громадянина. Так, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України, зокрема, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, здійснюючи передбачене ст. 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Вирішуючи спір, суд зобов`язаний надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог в частині зобов`язання пенсійного органу призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 27.12.2018 р., оскільки дії щодо призначення пенсії та перевірку наявності необхідного стажу для призначення пенсії покладено на управління Пенсійого фонду України та відноситься до його дискреційних повноважень.

При цьому, судом встановлено, що при розгляді заяви ОСОБА_1 від 27.12.2018 р. про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідачем протиправно не враховано періоди пільгового стажу позивача за Списком №2 за роботу з 01.10.1987 р по 17.10.1987 р, з 14.09.1988 р по 15.10.1988 р та з 01.05.1989 р по 30.06.1989 р. на посаді концентраторника.

Таким чином, належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.12.2018 р. про нарахування та призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2, із зарахуванням до пільгового стажу роботу з 01.10.1987 р. по 17.10.1987 р., з 14.09.1988 р. по 15.10.1988 р. та з 01.05.1989 р. по 30.06.1989 р. на посаді концентраторника. Решта позовних вимог задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частинами 1 та 3 ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 9, 14, 77, 78, 90, 139, 143, 241 - 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України ,-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.12.2018 р. про нарахування та призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2, із зарахуванням до пільгового стажу роботу з 01.10.1987 р. по 17.10.1987 р., з 14.09.1988 р. по 15.10.1988 р. та з 01.05.1989 р. по 30.06.1989 р. на посаді концентраторника.

3. В решті позову відмовити.

4. Стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 384,20 грн згідно платіжної квитанції №23 від 07.03.2019 року.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення складання.

Найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (вул. Оренбурзька, 7А, м.Чернівці, 58022, ).

Суддя Брезіна Т.М.