Справа № 200/8403/19-а
Суддя: Бабаш Г.П.
Дата ухвалення: 2019-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
О К Р Е М А У Х В А Л А
09 вересня 2019 р. Справа №200/8403/19-а
ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просила:
- визнати неправомірним відмову Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області у включенні до стажу період роботи в СХ ТОВ "Росія" з березня 1982 року по 27.02.2001 рік;
- зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області включити до обрахування стажу для обчислення та нарахування пенсійних виплат ОСОБА_1 період праці в СХ ТОВ "Росія" відповідно до даних у трудовій книжки колгоспника та архівної довідки №321 від 10.06.2019 року із додатком;
- зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області призначити пенсію за віком ОСОБА_1 з моменту звернення позивача до пенсійного фонду (з 18.06.2019 року) із зарахуванням до стажу періодів, зазначених у трудовій книжці та у трудовій книжці колгоспника, враховуючи дані архівної довідки №321 від 10.06.2019 року із додатком.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05.09.2019 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05.09.2019 року по вказаній справі вбачається, що судом відмовлено позивачу у задоволенні позовних вимог щодо визнання неправомірної відмови Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в призначенні пенсії, оскільки саме рішення про відмову в призначенні пенсії відповідачем не приймалось. Суд зазначив при цьому, що рішення пенсійного органу приймається у відповідності до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Порядку 22-1 на підставі поданої особою заяви за встановленою формою, повідомлення від 18.06.2019 року не є рішенням суб`єкту владних повноважень, яке породжує для позивача якісь права та обов`язки.

Суд наголошує, що органи Пенсійного фонду України, їх посадові та службові особи зобов`язані неухильно дотримуватись прав громадян при призначенні і виплаті пенсій, вживати заходи щодо попередження їх порушення, надавати допомогу громадянам у витребуванні та оформленні необхідних документів.

Відповідно до статті 46 Конституції України - громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Пунктом 20 цього порядку передбачається, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній передбачає три варіанта підтвердження пільгового стажу: трудовою книжкою з відповідними записами у ній, уточнюючі довідки та цій стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Таким чином, перші два варіанти є основними, а третій - може застосовуватись у випадку, коли іншім способом підтвердити пільговий стаж не можливо.

В матеріалах справи наявна трудова книжка позивача, відповідно до якої він з 1982 року по 2010 рік був офіційно працевлаштований. В підтвердження трудового стажу позивачем надано витяг з книги обліку трудового стажу та заробітку колгоспника.

Крім того, з трудової книжки вбачається, що з 1998 року по 27.02.2001 рік позивач працював в СХ ТОВ «Росія» на посаді бухгалтера. Проте пенсійним органом не врахована лише частина стажу, на даній посаді (до 31.12.1999 року) тоді як щодо решти стажу на цій посаді зауважень не зазначено. Тобто відповідач роботу на одному підприємстві розподілив на власний розсуд, без наведених жодних підстав не врахував частини стажу.

За таких обставин, хоча повідомлення відповідача від 18.06.2019 року і не є рішенням про відмову в призначенні пенсії, воно вводить в оману позивача та викликає обґрунтовані побоювання, що навіть при зверненні ОСОБА_1 з заявою про призначення пенсії у належній формі, їй буде відмовлено у зарахуванні частини стажу з підстав, не визначених законом.

Відповідно до ст. 249 Кодексу адміністративного судочинства України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Враховуючи наведені обставини, суд прийшов до висновку про постановлення окремої ухвали у даній справі та направлення її до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області для реагування та вжиття заходів.

На підставі викладеного та керуючись статтями 14, 248, 249, 370, 371, 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ :

Направити окрему ухвалу до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області для реагування та вжиття заходів.

Про виконання окремої ухвали повідомити суд не пізніше одного місяця після її надходження.

Ухвала набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 256 КАС України, і може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Донецького окружного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя Г.П. Бабаш