Справа № 200/10402/19-а
Суддя: Логойда Т.В.
Дата ухвалення: 2019-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

10 вересня 2019 р. Справа №200/10402/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Логойда Т.В., перевіривши виконання вимог законодавства при подачі позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання неправомірними дій та скасування вимоги,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27 серпня 2019 року вказану позовну заяву залишено без руху та надано строк протягом десяти днів з дня вручення позивачу даної ухвали для усунення її недоліків, а саме позивачу необхідно було:

- в позовній заяві правильно зазначити повне найменування відповідача, яке б відповідало даним Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- до позовної заяви з усунутими недоліками додати її копію відповідно до кількості учасників справи;

- до позовної заяви додати обґрунтовану заяву про визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними з доказами в підтвердження обґрунтування;

- до позовної заяви додати клопотання про залучення до участі в справі певної особи (Мар`їнське об`єднане управління ГУ ДФС у Донецькій області) в якості третьої особи з обґрунтуванням, яким чином судове рішення в даній справі може вплинути на права та обов`язки цієї особи.

З розписки, що надійшла до суду, вбачається, що позивач отримав копію зазначеної ухвали 28 серпня 2019 року.

Між тим недоліки позовної заяви у встановлений ухвалою строк усунені не були.

Так, позивач подав позов, в якому повторно неправильно зазначив повне найменування відповідача, яке б відповідало даним Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зазначив як «Головне управління Державної фіскальної служби України в Донецькій області», тоді як правильне найменування відповідача - Головне управління ДФС у Донецькій області (, доступ - загальний), про що також зазначалося в ухвалі суду від 27 серпня 2019 року.

Крім того, позивач не додав до позову обґрунтовану заяву про визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними з доказами в підтвердження обґрунтування.

Посилання позивача на те, що строк звернення до суду з позовом він не пропустив, оскільки скористався досудовим порядком вирішення спору, є неприйнятним, з огляду на наступне.

Предметом оскарження в даній справі є вимога Головного управління ДФС у Донецькій області про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 10.05.2019 року № Ф-33813-49.

Відповідно до частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, яка регулює питання строку звернення до адміністративного суду, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому частиною 3 статті 122 Кодексу визначено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Інші строки для звернення до адміністративного суду встановлені частиною 4 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Так, відповідно до частини 4 статті 25 вказаного Закону орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.

У разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.

У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

Отже, Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачені інші строки для звернення до адміністративного суду, а також передбачена можливість досудового порядку вирішення спору шляхом подачі скарги на вимогу про сплату єдиного внеску до органу доходів і зборів вищого рівня.

Відповідно до частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Про порушення, на думку позивача, своїх прав, а саме про існування оскарженої вимоги Головного управління ДФС у Донецькій області про сплату боргу (недоїмки) від 10.05.2019 року № Ф-33813-49, позивач дізнався 03.06.2019 року, про що він зазначає в позові та що підтверджується доданим до позову конвертом ПАТ «Укрпошта» (штрих-код №628).

06.06.2019 року не погоджуючись з вказаною вимогою позивач оскаржив її до Головного управління ДФС у Донецькій області, тобто до органу, який прийняв вказану вимогу, а не до органу доходів і зборів вищого рівня (про який йдеться в частині 4 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»), яким в даному випадку є Державна фіскальна служба України.

З огляду на те, що скарга була подана з порушенням порядку її подання, рішенням Головного управління ДФС у Донецькій області від 20.06.2019 року №48567/10/05-99-10-01-09 скаргу позивача на вказану вимогу залишено без розгляду (вказане рішення позивач отримав 26.06.2019 року).

Отже, з вказаних документів, що додані до позову, вбачається, що досудовий порядок вирішення спору, про який йдеться в частині 4 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», позивачем дотримано не було.

Докази того, що позивач скористався досудовим порядком вирішення спору, що передбачений частиною 4 статті 25 вказаного Закону, до суду не подано.

З огляду на наведене положення частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України щодо позивача застосуванню не підлягають.

Враховуючи наведене щодо позивача підлягає застосуванню строк звернення до суду з позовом, встановлений частиною 4 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» - десять календарних днів з дня, коли позивач дізнався про порушення своїх прав, тобто з 03.06.2019 року.

А до суду з адміністративним позовом він звернувся 16.08.2019 року, тобто з пропуском встановлено Законом строку.

Відповідно до частини 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Між тим, після залишення судом позовної заяви без руху недоліки позовної заяви усунуті не були - вимоги частини 6 статті 161 цього Кодексу та ухвали суду позивачем не виконані.

Вказані обставини унеможливлюють відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк позовна заява повертається позивачеві.

Керуючись частиною 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и л а:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання неправомірними дій та скасування вимоги повернути позивачеві.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 256 КАС України, і може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 10 вересня 2019 року.

Суддя Т.В. Логойда