Справа № 420/4011/19
Суддя: Глуханчук О. В.
Дата ухвалення: 2019-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4011/19
УХВАЛА
03 вересня 2019 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Глуханчука О.В.,
секретар судового засідання Любімова О.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження питання про зупинення провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання протиправним та скасування розпорядження, визнання протиправною відмови щодо призначення (перерахунку) довічного грошового утримання судді та зобов`язання здійснити перерахунок,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, у якому позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати розпорядження управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси від 25 січня 2017 року № 848540;
- визнати протиправною відмову Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, викладену в листі № 220/П-01 від 29 травня 2019 року, у призначенні (перерахунку) та виплаті щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90 % грошового утримання судді, у відповідності до грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді;
- зобов`язати Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі прийняти Розпорядження, яким зарахувати ОСОБА_1 до судового стажу роботи за вислугою років, який дає право на призначення та отримання щомісячного довічного грошового утримання судці у відставці у розмірі 90 відсотків, виходячи із стажу 29 років 3 місяці 22 дні;
- здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 в розмірі 90% грошового утримання судді, у відповідності до грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, виходячи із стажу 29 років 3 місяці 22 дні, відповідно до довідки Апеляційного господарського суду Одеської області про заробітну плату, починаючи з 21 грудня 2016 року, з врахуванням фактично виплачених сум.
Ухвалою суду від 09 липня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін.
22 липня 2019 року відповідачем через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву, у якому, серед іншого, заявлено клопотання про залишення без розгляду позовних вимог щодо скасування розпорядження управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси від 25 січня 2017 року № 848540, а також щодо здійснення перерахунку довічного грошового утримання за період з 21.12.2016 року по 29.05.2019 року. Клопотання мотивоване тим, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду із вказаними позовними вимогами, оскільки у позові зазначено, що позивач отримав розпорядження від 25 січня 2017 року № 848540 14 вересня 2017 року, та протягом трьох років не оскаржував дії управління щодо перерахунку довічного грошового утримання - з 21.12.2016 року.
У судове засідання, призначене на 03 вересня 2019 року, учасники справи не з`явились, про місце, дату і час судового засідання повідомлені належним чином та своєчасно. Від представника позивача через канцелярію суду 03 вересня 2019 року надійшла заява про розгляд справи в порядку письмового провадження. Відповідач причини неявки не повідомив.
З урахуванням вищенаведеного, суд вирішив продовжити розгляд справи у судовому засіданні 03 вересня 2019 року за відсутності учасників справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Ознайомившись з викладеним у відзиві на позов клопотанням відповідача щодо залишення без розгляду адміністративного позову в частині позовних вимог, у зв`язку із пропуском строку звернення до суду, суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі № 510/1286/16-а.
До вказаного висновку суд дійшов з огляду на наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
У відповідності з ч. 2 ст. 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
04 липня 2019 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, зокрема щодо оскарження розпорядження управління Пенсійного фонду України у Київському районі м.Одеси від 25 січня 2017 року №848540, а також щодо здійснення йому перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді з 21 грудня 2016 року.
З матеріалів справи судом встановлено, що розпорядженням УПФУ у Київському районі м. Одеси від 25 січня 2017 року №848540, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначено з 22 грудня 2016 року довічне грошове утримання судді, з розрахунку стажу у 39 років 12 днів, з яких стаж судді 24 роки 9 місяців 26 днів, військова служба 2 роки 29 днів, страховий стаж з 01.07.2000 року 16 років 5 місяців 1 день (а.с. 31).
Як зазначено у відповіді на відзив, з листа-відповіді Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі від 29 травня 2019 року №220/П-01 позивачу стало відомо про те, що до його стажу не було включено періоди навчання та проходження військової служби, у зв`язку із чим він звернувся до суду щодо здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді з 21 грудня 2016 року з розрахунку 90% грошового утримання судді, виходячи із стажу 29 років 3 місяці 22 дні, відповідно до довідки Апеляційного господарського суду Одеської області про заробітну плату.
Натомість відповідач стверджує, що позивач отримав розпорядження від 25 січня 2017 року № 848540 про призначення довічного грошового утримання 14 вересня 2017 року, та протягом трьох років не оскаржував дії управління щодо перерахунку довічного грошового утримання, отже пропустив строк звернення до суду.
Судом встановлено, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року передано на розгляд до Великої Палати Верховного Суду справу №510/1286/16-а за позовом до Ізмаїльського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії (номер рішення в ЄДРСР 80894542).
Відповідно до вказаної ухвали, суд вважає, що справа №510/1286/16-а містить виключну правову проблему в частині аргументів касаційної скарги про те, що позовна заява подана з пропуском шестимісячного строку звернення до суду. Виняткова правова проблема, головним чином, полягає у необхідності формування правових позицій з таких питань: 1. Чи можуть судами застосовуватися у спорах стосовно соціального захисту (для обмеження розміру належних особі сум соціальних виплат) шестимісячні строки звернення до суду, встановлені процесуальним законом - КАС України (стаття 99 в редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року, та стаття 122 в чинній редакції), якщо предметом спору є неотримання особою регулярних (щомісячних тощо) соціальних виплат, які суб`єкт владних повноважень з власної вини не виплачував фізичній особі або виплачував у неповному розмірі? 2. Чи можуть суди застосовувати строки звернення до суду, встановлені процесуальним законом - КАС України (стаття 99 в редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року, та стаття 122 в чинній редакції), для фактичного встановлення строкових меж (може граничним меж) триваючого правопорушення у сфері реалізації соціальних прав та відповідно цим строком обмежувати доступ особи до суду? 3. Чи може бути факт нездійснення перевірки особою, якій державою призначено пенсію або інші постійні соціальні виплати, правильності нарахування уповноваженими суб`єктами владних повноважень конкретних сум таких виплат або невчасне звернення з відповідним позовом до адміністративного суду підставою для судового захисту її прав лише у межах останніх шести місяців, що передують даті звернення до суду? 4. Чи можуть суди не застосовувати відповідний процесуальний строк, а відповідно до частини шостої статті 7 КАС України використовувати як аналогію закону до всіх зазначених вище спорів положення частини другої статті 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статей 51, 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в яких міститься норма, згідно з якою нараховані (первинно встановлені за відповідною заявою фізичної особи) суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком?
Як зазначено в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року, складність цієї виняткової правової проблеми полягає у тому, що процесуальний закон у частині визначення строків звернення до суду не містить особливостей стосовно спорів у сфері соціального захисту, зокрема, тих, що стосуються регулярних (щомісячних тощо) виплат, які суб`єкт владних повноважень з власної вини протягом тривалого часу не виплачував фізичній особі або виплачував у неповному розмірі.
Ухвалою від 26 червня 2019 року, Великою Палатою Верховного Суду прийнято до розгляду справу №510/1286/16-а. Призначено справу до касаційного розгляду Великою Палатою Верховного Суду на 11 вересня 2019 року в порядку письмового провадження без виклику учасників справи (номер рішення в ЄДРСР 82885849).
Таким чином, з огляду на необхідність вирішення у даній справі питання щодо дотримання позивачем строків звернення до адміністративного суду з позовними вимогами щодо здійснення перерахунку та виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% грошового утримання судді, починаючи з 21 грудня 2016 року, суд вважає, що рішення Великої Палати Верховного Суду у справі №510/1286/16-а матиме преюдиціальне значення та безпосередньо впливатиме на вирішення даного питання, що є підставою для зупинення провадження у справі.
Так, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 236 КАС України, суд має право зупинити провадження у справі в разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.
Враховуючи викладене, суд вважає необхідним скористатися правом щодо зупинення провадження в адміністративній справі до набрання законної сили судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі №510/1286/16-а.
Керуючись ст.ст. 236, 243, 248, 256, 293 КАС України,
УХВАЛИВ:
Зупинити провадження у справі №420/4011/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання протиправним та скасування розпорядження, визнання протиправною відмови щодо призначення (перерахунку) довічного грошового утримання судді та зобов`язання здійснити перерахунок, - до набрання законної сили судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі №510/1286/16-а.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано судом 09 вересня 2019 року .

Суддя О.В. Глуханчук