Справа № 140/1294/19
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2019-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2019 рокуЛьвів№ 857/6789/19

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Большакової О.О., Заверухи О.Б.

за участі секретаря судового засідання Ваврик Х.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 року (суддя Каленюк Ж.В., м. Луцьк) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Нововолинсько-Іваничівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 17.04.2019 звернулася до суду з позовом до Нововолинсько-Іваничівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області, у якому просила визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії у зв`язку з втратою годувальника; зобов`язати Нововолинсько-Іваничівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області перерахувати пенсію у зв`язку з втратою годувальника з 11.01.2019 на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у розмірі 50% довічного грошового утримання померлого ОСОБА_2 згідно з довідкою Територіального управління державної судової адміністрації України в Волинській області від 20.12.2018 №443. Позов обґрунтовує тим, що згідно постанови Нововолинського міського суду Волинської області від 29 листопада 2016 року у справі №165/2192/16-а вона отримує пенсію у зв`язку із втратою годувальника у розмірі 50% довічного грошового утримання її чоловіка - судді у відставці ОСОБА_2 . відповідно до довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області від 08.09.2016 №362. Отримавши довідку Територіального управління Державної судової адміністрації України у Волинській області від 20.12.2018 №443 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, видану на підставі рішення Конституційного суду України від 04.12.2018 №11-р/2018, позивач 11.01.2019 позивач звернулася до відповідача із заявою про здійснення їй перерахунку пенсії у зв`язку із втратою годувальника, проте Нововолинсько-Іваничівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Волинської областівідмовилоу здійсненні такого перерахунку з тих підстав, що Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не передбачено порядку проведення перерахунку пенсії у зв`язку із втратою годувальника, зокрема довічного утримання судді у відставці.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 року у справі №140/1294/19 в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив позивач, який із покликанням на порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги покликається на обставини, викладені в позовній заяві, яким суд першої інстанції не надав належної правової оцінки.

Відповідач у письмовому відзиві на апеляційну скаргу вважає рішення суду першої інстанції обґрунтованим, прийнятим з врахуванням всіх обставини справи та таким, що відповідає нормам матеріального та процесуального права. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Учасники справи, в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку, як отримувач пенсії в Нововолинсько-Іваничівському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Волинської області та отримує пенсію у зв`язку із втратою годувальника.

Така пенсія їй призначена на підставі постанови Нововолинського міського суду Волинської області від 29 листопада 2016 року у справі №165/2192/16-а, яка набрала законної сили 02 березня 2017 року. Так цією постановою суду визнано відмову Іваничівського управління Пенсійного фонду України у Волинській області у призначенні пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з втратою годувальника на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» після смерті її чоловіка ОСОБА_2 протиправною; зобов`язано Іваничівське управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити ОСОБА_1 пенсію у зв`язку з втратою годувальника з 27.09.2016 на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у розмірі 50% довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області від 08.09.2016 №362.

Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Волинській області 20.12.2018 видало на ім`я ОСОБА_2 довідку №443 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з якої слідує, що відповідно до рішення Конституційного суду України від 04 грудня 2018 року №11-р/2018, Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року №2453-VI, Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIІІ, станом на 04.12.2018 суддівська винагорода, яка враховується при призначені/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці на відповідній посаді судді Нововолинського міського суду Волинської області становить 42288,00 грн.

Позивач 11.01.2019 звернулась до відповідача із заявою про перерахунок їй пенсії у зв`язку з втратою годувальника на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області від 20.12.2018 №443.

За результатами розгляду заяви позивача Нововолинським відділом з питань призначення, перерахунку та виплати пенсії Нововолинсько-Іваничівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Волинській області прийнято рішення від 18.01.2019, яким ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку пенсії у зв`язку з втратою годувальника за померлого чоловіка відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відмовляючи у перерахунку пенсії у зв`язку з втратою годувальника, призначеної на виконання постанови Нововолинського міського суду Волинської області від 29 листопада 2016 року у справі №165/2192/16-а, відповідач вказав, що розділом V Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про судоустрій і статус суддів» не передбачено проведення перерахунку пенсії у зв`язку із втратою годувальника, зокрема, з довічного грошового утримання судді у відставці. Зазначив, що виплати за рішенням судів, якими зобов`язано органи Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження строком, продовжуються до внесення змін до норм законодавства, якими керувався суд при винесені рішення, або до зміни умов пенсійного забезпечення одержувача. Ураховуючи викладене, відповідач дійшов висновку, що у зв`язку із зміною окладу діючого судді підстави для перерахунку пенсії позивача відсутні.

Не погоджуючись із таким рішенням відповідача, позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що чинним законодавством не передбачено підстав для перерахунку пенсії у зв`язку з втратою годувальника, що призначена з довічного грошового утримання судді у відставці, у разі зміни розміру складових суддівської винагороди працюючого судді.

Колегія суддів, враховуючи доводи та вимоги апеляційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, у відповідності до частини першої статті 308 КАС України, виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до статті 1 цього Закону пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону №1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника є одним із видів пенсійних виплат.

Порядок і умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника врегульовані розділом V «Пенсія у зв`язку з втратою годувальника в солідарній системі» Закону №1058-IV.

Статтею 36 Закону №1058-IV визначено умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника та закріплено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Як визначено частиною першою статті 37 цього Закону, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

За умовами статті 38 Закону №1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно. Зміна розміру пенсії або припинення її виплати членам сім`ї здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому склалися обставини, що спричинили зміну розміру або припинення виплати пенсії.

Отже, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається члену сім`ї померлого годувальника, для якого допомога померлого годувальника була постійним і основним джерелом засобів до існування, але який (члену сім`ї померлого) й сам одержував пенсію, за наявності бажання, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, в розмірі 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника. При цьому, отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника безпосередньо залежить від виду та розміру пенсійного забезпечення, що отримувала померла особа (у даному випадку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці).

При цьому, важливо зазначити, що Законом №1058-IV визначено порядок щодо призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника в солідарній системі, однак проведення перерахунку пенсії у зв`язку з втратою годувальника вказаний закон не передбачає.

Спір щодо права позивача на пенсію у зв`язку з втратою годувальника з довічного грошового утримання померлого чоловіка судді у відставці ОСОБА_2 . остаточно вирішений судом; результатом вирішення спору є постанова Нововолинського міського суду Волинської області від 29 листопада 2016 року у справі №165/2192/16-а, що набрала законної сили. Ця постанова суду виконана, про що слідує із заяв сторін по суті справи, та ОСОБА_1 призначена пенсія у зв`язку з втратою годувальника у розмірі 50% від довічного грошового утримання судді у відставці померлого чоловіка ОСОБА_2 відповідно до довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області від 08.09.2016 №362.

Положеннями частин четвертої та п`ятої статті 142 Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (чинного на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії, далі - Закон №1402-VIII) визначено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України. Отже, щомісячне грошове утримання судді у відставці підлягає перерахунку у зв`язку із зміною розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Аналізуючи наведені норми законодавства, колегія суддів зазначає, що питання щодо здійснення перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, які регулюються статтею 142 Закону №1402-VIII у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, стосуються раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання саме судді у відставці.

Відповідно до частини третьої статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 №2453-VI у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 №192-VIII (що діяла на момент призначення позивачеві пенсії у разі втрати годувальника) було визначено, що посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється в розмірі 10 мінімальних заробітних плат.

Рішенням Конституційного Суду України від 04 грудня 2018 року №11-р/2018 (справа №1-7/2018), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини третьої статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року №2453-VI у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року №192-VIII. Це положення підлягає застосуванню у його первинній редакції, а саме: «Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 1 січня 2011 року - 6 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2012 року - 8 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2013 року - 10 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2014 року - 12 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2015 року - 15 мінімальних заробітних плат».

Положення частин третьої, десятої статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року №2453-VІ у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року №192-VІII, які визнані неконституційними пунктами 1, 2 резолютивної частини цього Рішення, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

З огляду на зазначене нарахування суддівської винагороди відповідно до вказаного рішення здійснюється з 04.12.2018. Відтак, відповідно до рішення Конституційного Суду України від 04 грудня 2018 року №11-р/2018 Територіальним управлінням державної судової адміністрації України в Волинській області відповідно до «Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25 січня 2008 року №3-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 20 березня 2017 року №5-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 12 березня 2008 року за № 200/14891 (надалі Порядок №3-1), суддям у відставці видано довідки про суддівську винагороду для обчислення довічного грошового утримання судді у відставці за відповідними посадами працюючого судді за формою, визначеною додатком 2 до цього Порядку.

Згідно з пунктами 3, 4 розділу ІІ, пункту 3 розділу ІІІ Порядку №3-1 звернення за перерахунком щомісячного довічного утримання проводиться в разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою. До заяви про перерахунок щомісячного довічного утримання додається довідка про суддівську винагороду працюючого судді за відповідною посадою станом на дату, з якої відбулось підвищення розміру суддівської винагороди.

Отже, суд першої інстанції дійшов цілком обґрунтованого та правильного висновку, що зміна розміру складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою, є підставою для перерахунку і виплати щомісячного довічного грошового утримання безпосередньо суддям у відставці і не стосується перерахунку пенсії у зв`язку з втратою годувальника судді у відставці. Відтак, довідка за формою, визначеною додатком 2 до Порядку №3-1, видана Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Волинській області від 20.12.2018 №443, не є у даному випадку підставою для перерахунку ОСОБА_1 пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Крім того, апеляційним судом проаналізовано «Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 27.12.2005 за №1566/11846 (далі Прядок№22-1), який підлягав застосуванню відповідачем при призначенні і перерахунку пенсії позивачу. Зокрема, відповідно до пунктів 2.3, 2.8 розділу ІІ Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу. До заяви про призначення пенсії членам сім`ї померлого пенсіонера повинні бути додані необхідні документи, зазначені в цьому пункті. Заробіток у такому випадку визначається за документами, що є в пенсійній справі померлого годувальника, або за поданими додатково документами відповідно до вимог частини першої статті 40 Закону. При поновленні виплати пенсії та переведенні з одного виду пенсії на інший до наявних документів особа може додати: документи про обставини, що впливають на розмір пенсії (наприклад, зміна кількості членів сім`ї, які перебували на утриманні пенсіонера чи померлого годувальника, виникнення (втрата) права на надбавку на непрацездатних членів сім`ї і надбавку на догляд за ними, визнання заявника одиноким і таким, що потребує сторонньої допомоги, визнання заявника особою з інвалідністю або учасником війни тощо).

Таким чином, зміст наведених положень Порядку №22-1 також дає підстави для висновку, що призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника здійснюється на підставі документів пенсійної справи померлого годувальника та вираховується від фактично отримуваної пенсії, яку отримував годувальник (у даному випадку довічного грошового утримання судді у відставці). Перерахунок пенсії здійснюється за обставин, що впливають на відсотковий розмір пенсії (як-от, зміна кількості членів сім`ї годувальника, які перебували на його утриманні).

З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується з доводами відповідача про те, що чинним законодавством не передбачено підстав для перерахунку пенсії у зв`язку з втратою годувальника, що призначена з довічного грошового утримання судді у відставці, у разі зміни розміру складових суддівської винагороди працюючого судді. Зміна з 04.12.2018 розміру суддівської винагороди враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання безпосередньо суддям у відставці.

Разом з тим, судом апеляційної інстанції при вирішенні наведеного спору враховуються висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 10 липня 2018 року у справі №636/2100/16-а, з того приводу, що пенсії у зв`язку з втратою годувальника призначаються із заробітку годувальника або із пенсії годувальника, тобто в залежності від того доходу, який мав годувальник на час настання смерті (заробітну плату, чи пенсію). Отже, отримання пенсії по втраті годувальника не передбачає виникнення права у особи, яка не відноситься до суб`єктів, яким надано право на пенсію за спеціальним Законом (у справі, що розглядалась Верховним Судом - Законом України «Про прокуратуру»), на перерахунок пенсії згідно норм Закону України «Про прокуратуру» та з підстав, що надають право виключно працівникам прокуратури на здійснення перерахунку призначеної пенсії. Розмір пенсії прокурора або його заробітку не підлягає перерахунку після його смерті, якщо право на таку пенсію або заробіток годувальник не мав за життя. Ураховуючи наведені вище положення джерел права, касаційний суд дійшов висновку про те, що не підлягає перерахунку пенсія у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури.

Враховуючи вищенаведені висновки Верховного Суду в подібній до розглядуваного спору категорії справ, апеляційний суд вважає, що отримання пенсії по втраті годувальника не передбачає виникнення права у особи, яка не відноситься до суб`єктів, яким надано право на отримання довічного грошового утримання за спеціальним Законом України «Про судоустрій і статус суддів», на перерахунок довічного грошового утримання згідно норм Закону України «Про судоустрій і статус суддів`та з підстав, що надають право виключно суддям на здійснення перерахунку довічного грошового утримання.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що статус судді, а відповідно і встановлені гарантії незалежності, матеріального та соціального забезпечення стосуються судді та не передаються членам його сім`ї. Довічне грошове утримання суддів у відставці призначається їм відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та Порядку №3-1 та виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України, а пенсія у зв`язку з втратою годувальника в солідарній системі відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Порядку №22-1 та виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Пенсійного фонду, при цьому дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить йому.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи позивача, якими вона обґрунтовувала свої позовні вимоги, не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеними матеріалами справи, оскільки ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідач, відмовляючи позивачу у здійсненні перерахунку пенсії у зв`язку з втратою годувальника на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області від 20.12.2018 №443, діяв на підставі, у межах та у спосіб, що визначені чинним законодавством. Вказаним рішенням суду дотримано передбачені статтею 46 Конституції України гарантії прав позивача на соціальний захист, що включає право на забезпечення у разі втрати годувальника.

Доводи апеляційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, наданою судом першої інстанцій. Апеляційна скарга не містять інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені (наведені) під час розгляду справи судом першої інстанції та з урахуванням яких судом вже надавалась оцінка. Обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права апеляційна скарга позивача не містить.

Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Згідно з частиною другою статті 6 КАС України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені відповідачем в апеляційній скарзі доводи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Керуючись ч.3 ст.243, 308, 310, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді О. О. Большакова
О. Б. Заверуха
Повне судове рішення складено 05 вересня 2019 року.