Справа № 560/2254/19
Суддя: Тарновецький І.І.
Дата ухвалення: 2019-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/2254/19
РІШЕННЯ

іменем України

09 вересня 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Тарновецького І.І. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо неврахування до стажу служби ОСОБА_1 період служби у Державному департаменті України з питань виконання покарань період з 01.10.2002 по 19.12.2007;

- зобов`язати відповідача врахувати до стажу служби ОСОБА_1 період служби у Державному департаменті з питань виконання покарань;

- зобов`язати відповідача перерахувати грошове забезпечення ОСОБА_1 з врахуванням періоду його служби у Державному департаменті України з питань виконання покарань та виплати з врахуванням проведених виплат;

- зобов`язати відповідача перерахувати ОСОБА_1 тривалість додаткової оплачуваної відпустки з врахуванням періоду служби у Державному департаменті України з питань виконання покарань та виплати грошову компенсацію за невикористану додаткову оплачувану відпустку;

- зобов`язати відповідача надати до суду звіт про виконання судового рішення протягом трьох днів з дня отримання копії постанови.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 01.10.2002 до 19.12.2007 проходив службу в Хмельницькому училищі підвищення кваліфікації та перепідготовки персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України на посадах: молодшого інспектора другої категорії служби охорони Хмельницького училища підвищення кваліфікації та перепідготовки персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України з 01.10.2002 до 30.01.2004, молодшого інспектора першої категорії служби охорони Хмельницького училища підвищення кваліфікації та перепідготовки персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України з 01.02.2004 до 19.12.2007. 09 липня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із рапортом про зарахування до стажу служби в поліції службу в Державному департаменті України з питань виконання покарань. Однак, відповідач листом повідомив, що відсутні підстави зарахування до стажу служби в поліції період роботи в Управлінні Державної пенітенціарної служби України. Позивач не погодившись з такими діями відповідача звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 серпня 2019 року суд відкрив провадження та призначив справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач у строк встановлений судом, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством. Зазначає, що Національна поліція України за своїм статусом є новоствореним правоохоронним органом державної влади та не є правонаступником органів внутрішніх справ. Так як, ОСОБА_1 прийнятий на службу до поліції з 25.12.2007, тому стаж служби зараховується позивачу з цього моменту, а стаж служби в Державній пенітенціарній службі України не зараховується до стажу служби в Національній поліції.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 01.10.2002 до 19.12.2007 проходив службу в Хмельницькому училищі підвищення кваліфікації та перепідготовки персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України на посадах:

- молодшого інспектора другої категорії служби охорони Хмельницького училища підвищення кваліфікації та перепідготовки персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України з 01.10.2002 до 30.01.2004;

- молодшого інспектора першої категорії служби охорони Хмельницького училища підвищення кваліфікації та перепідготовки персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України з 01.02.2004 до 19.12.2007.

Відповідно до наказу Державного департаменту України з питань виконання покарань №153 о/с від 19.12.2007 позивача відряджено у розпорядження МВС України.

25.12.2007 позивача прийнято на служу до УМВС України в Хмельницькій області де проходив службу на посадах:

- міліціонера відділення охорони адмінбудинків обслуговуючого персоналу і підрозділу забезпечення УМВС з 25.12.2007 по 01.02.2008;

- міліціонера відділення охорони адмінбудинків центру обслуговування підрозділів УМВС в зв`язку з оргштатними змінами з 01.02.2008 по 23.03.2009;

- міліціонера-водія відділення охорони адмінбудинків центру обслуговування УМВС з 23.03.2009 по 05.10.2009;

- міліціонера-водія першого відділення взводу охорони адмінбудинків центру обслуговування підрозділів УМВС з 05.10.2009 по 01.04.2013;

- міліціонера-водія першого відділення взводу охорони адмінбудинків центру обслуговування підрозділів УМВС, в зв`язку з оргштатними змінами з 01.04.2013 по 16.10.2013;

- начальника складу озброєння-збройовий майстер відділу ресурсного забезпечення та озброєння УМВС з 16.10.2013 по 07.11.2015;

07.11.2015 позивача прийнято на службу в Національну поліцію, де останній проходив службу на посадах:

- начальника складу озброєння управління логістики та матеріально технічного забезпечення ГУНП з 07.11.2015 по 01.07.2016;

- начальника складу озброєння відділу логістики та матеріально технічного забезпечення ГУНП, у зв`язку із скороченням штатів та проведенням реорганізації з 01.07.2016 по 26.05.2017;

- поліцейського взводу №1 роти патрульної служби поліції особливого призначення Богдан з 26.05.2017 по 01.10.2017

- начальника складу озброєння сектору озброєння відділу логістики та матеріально технічного забезпечення ГУНП з 01.10.2017 по 10.01.2019;

- начальника складу озброєння відділу озброєння, забезпечення одностроєм та іншими матеріально-технічними засобами управління логістики та матеріально технічного забезпечення ГУНП з 10.01.2019 по теперішній час.

Вказані вище обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а саме: витягом з наказу Управління державного департаменту України з питань виконання покарань у Хмельницькій області № 68 о/с від 01.10.2002, витягом з наказу Хмельницького училища підвищення кваліфікації та перепідготовки персоналу Державної кримінально - виконавчої служби України УМВС України №153 о/с від 19.12.2007, витягом з наказу УМВС в Хмельницькій області №21 о/с від 12.01.2008, витягом з наказу УМВС України в Хмельницькій області №322 о/с від 06.11.2015, витягом з наказу УМВС України в Хмельницькій області №27 о/с від 07.11.2015, записами до послужного списку позивача, копією трудової книжки.

09 липня 2019 року позивач звернувся із рапортом до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області щодо зарахування до стажу служби в поліції службу в Державному департаменті України з питань виконання покарань у період з 01.10.2002 по 19.12.2007.

За наслідком розгляду даного рапорту відповідач повідомив, що у ОСОБА_1 відсутні правові підстави зарахування до стажу служби в поліції службу у Управлінні Державної пенітенціарної служби України. Так як, ч. 2 ст. 78 Закону України "Про національну Поліцію", визначено вичерпний перелік органів, установ, періоди роботи яких зараховуються до стажу служби в поліції. Періоди проходження служби в органах Державної пенітенціарної служби України до вказаного переліку не включено.

Позивач не погодившись із таким рішенням відповідача звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Як вбачається із матеріалів справи та тверджень, що викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву, висновок відповідача про відсутність підстав для зарахування до стажу служби в поліції позивача періодів служби в Державній пенітенціарній службі України ґрунтується на тому, що служба в Державній пенітенціарній службі України не передбачена статтею 78 Закону України "Про національну поліцію".

Суд вважає дану позицію представника відповідача необґрунтованою, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України "Про Національну поліцію", служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Згідно зі ст. 78 Закону України "Про Національну поліцію" стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

До стажу служби в поліції зараховуються:

1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;

2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;

3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;

4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;

5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони;

6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

Під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення.

Порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" установлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Приписами пунктів 3-6 частини 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" зобов`язано Кабінет Міністрів України в місячний строк, крім іншого, прийняти нормативно-правові акти, що випливають із цього Закону та привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом, ужити заходів щодо фінансового та матеріально-технічного забезпечення поліції України.

Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей" від 23.12.2015 №900-VIII, який набрав чинності 29.12.2015, пункт 15 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" доповнено абзацами другим та третім, згідно з якими за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Суд зазначає, що служба в органах Державної пенітенціарної служби України здійснювалась в порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, тобто має аналогічний правовий статус, як і служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького складу, тому повинна зараховуватись до стажу служби в поліції на підставі п. 3 ч. 2 ст. 78 Закону України "Про Національну поліцію".

Таким чином, позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача врахувати до стажу служби позивача період служби у Державному департаменті з питань виконання покарань та зобов`язання відповідача перерахувати грошове забезпечення позивачу з врахуванням періоду служби позивача у Державному департаменті України з питань виконання покарань та виплати з врахуванням проведених виплат, а також щодо зобов`язання відповідача перерахувати позивачу тривалість додаткової оплачуваної відпустки з врахуванням періоду служби у Державному департаменті України з питань виконання покарань, слід задовольнити.

Крім того, частиною 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до вимог статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права в Україні.

Частиною 1 статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У пункті 83 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини" від 12.07.2001 Суд нагадує, що, згідно з усталеною практикою органів Конвенції, "майно" може являти собою "існуюче майно" або засоби, включаючи право вимоги, відповідно до якого заявник може стверджувати, що він має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності.

При цьому, враховуючи принцип справедливості (fairness) та недопущення зловживання повноваженнями (abuse of power) під час прийняття рішень та вчинення діянь публічною адміністрацією, наявність в особи заснованих на обіцянках влади очікувань (джерело яких - владні діяння й рішення) свідчить про взаємодію влади з особою, тому для забезпечення якості влади (управління) необхідно, щоб відповідні очікування були предметом ефективного правового захисту.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що надбавка за вислугу років є майном позивача в розумінні пункту 1 статті 1 Протоколу №1 Конвенції, а також отримуючи надбавку за вислугу під час проходження служби в органах внутрішніх справ, позивач має законні сподівання на одержання такої під час служби в Національній поліції.

При цьому, відсутність своєчасного прийняття підзаконних нормативних актів не може слугувати підставою для позбавлення позивача належного грошового забезпечення.

Водночас, суд не вбачає підстав для зобов`язання відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення по даній справі, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З вищенаведених норм Кодексу адміністративного судочинства України слідує, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом, а не обов`язком суду.

Вимога позивача про зобов`язання відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення по даній справі є безпідставною, оскільки позивачем не наведено аргументованих доводів, а судом не встановлено в ході судового розгляду доказів, що свідчили б про те, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення суду.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено, а позивачем спростовано правомірність дій щодо незарахування стажу роботи позивача у період служби в Державному департаменті України з питань виконання покарань період з 01.10.2002 по 19.12.2007, до стажу служби в поліції.

Водночас, частиною 10 статті 93 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до закону.

Таким чином, відсутні підстави для зобов`язання відповідача виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористану додаткову відпустку, оскільки доказів його звільнення з служби в поліції суду не надано.

Враховуючи зазначене адміністративний позов необхідно задовольнити частково.

Відповідно до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області щодо неврахування до стажу служби ОСОБА_1 період служби у Державному департаменті України з питань виконання покарань період з 01.10.2002 до 19.12.2007.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції України в Хмельницькій області врахувати до стажу служби ОСОБА_1 період служби в Державному департаменті з питань виконання покарань з 01.10.2002 до 19.12.2007.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції України в Хмельницькій області перерахувати ОСОБА_1 грошове забезпечення з врахуванням періоду його служби у Державному департаменті України з питань виконання покарань в період з 01.10.2002 до 19.12.2007 та виплати його з врахуванням проведених виплат.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції України в Хмельницькій області перерахувати ОСОБА_1 тривалість додаткової оплачуваної відпустки з врахуванням служби в Державному департаменті України з питань виконання покарань в період з 01.10.2002 до 19.12.2007.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати в порядку статті 139 КАС України розподілу між сторонами не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління Національної поліції України в Хмельницькій області (вул. Зарічанська, 7, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29017 , код ЄДРПОУ - 40108824)

Головуючий суддя /підпис/ І.І. Тарновецький
"Згідно з оригіналом" Суддя І.І. Тарновецький