Справа № 440/2908/19
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2019-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

06 вересня 2019 року м. ПолтаваСправа №440/2908/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_2 (надалі - позивач, ОСОБА_3 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі - відповідач, ГУПФ України в Полтавській області), у якому просив:

визнати протиправними дії відповідача щодо виплати пенсії ОСОБА_4 з обмеженням її максимальним розміром з 1.10.17 - 10740,00 грн, з 1.01.18 - 13730,00 грн;

зобов`язати відповідача виплатити ОСОБА_4 з 1.10.17 пенсію у розмірі 70 відсотків суми грошового забезпечення з надбавками відповідно до пункту 6 статті 1 Закону України "Про пенсії за особливі заслуги перед Україною" без обмеження максимальним розміром та здійснити виплату пенсії за цей період з урахуванням раніше сплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтував посиланням на те, що пенсійний орган безпідставно обмежив розмір його пенсії максимальною величиною, адже положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", якими запроваджено обмеження пенсії максимальним розміром, визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України від 20.12.16 №7-рп/2016.

2. Позиція відповідача.

27.08.19 судом одержано відзив на позов, у якому представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність /а.с. 32-34/. Звертав увагу на те, що ОСОБА_3 отримує пенсію за вислугу років у максимальному розмірі, що відповідає десяти прожитковим мінімумам, установленим для осіб, які втратили працездатність, як те передбачено частиною сьомою статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

3. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 9.08.19 відкрито провадження у справі за даним позовом, розгляд справи вирішено здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у письмовому провадженні).

За приписами пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Відповідно до частини другої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

ОСОБА_3 проходив службу у підрозділах Служби зовнішньої розвідки України, на підставі наказу Голови СЗРУ від 28.09.17 №203-ос/д звільнений у запас з посади заступника начальника управління СЗРУ.

Позивачу з 1.10.17 призначено пенсію за вислугу років, що підтверджено копією протоколу /а.с. 42/. Основний розмір пенсії обчислено у сумі 17141,25 грн, однак до виплати нараховано 10740,00 грн.

4.01.18 позивачу проведено перерахунок пенсії з 1.01.18, за результатами якого розмір пенсії склав 17141,25 грн, а до виплати - 13730,00 грн, що підтверджено копією відомості про перерахунок /а.с. 44/.

21.05.18 позивачу проведено перерахунок пенсії, за результатами якого розмір пенсії склав 13730,00 грн, що підтверджено копією відомості про перерахунок /а.с. 46/.

20.11.18 позивачу проведено перерахунок пенсії, за результатами якого розмір пенсії склав 13740,35 грн, що підтверджено копією відомості про перерахунок /а.с. 49/.

З 1.07.19 позивачу вкотре проведено перерахунок пенсії, а її розмір з 1.07.19 склав 13755,76 грн.

Посилаючись на те, що відповідач протиправно обмежив розмір пенсії за вислугу років десятьма прожитковими мінімумами для працездатних осіб, позивач звернувся до суду з цим позовом.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно з частиною сьомою статті 43 Закону України від 9.04.92 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (надалі - Закон №2262-ХІІ) у редакції Закону України від 8.07.11 №3668-VI, із змінами, внесеними згідно із Законом України від 24.12.15 №911-VIII, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.16 №7-рп/2016 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону №2262-XII зі змінами, а саме: частини сьомої статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Згідно пункту 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 20.12.16 №7-рп/2016 положення частини сьомої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Відповідно до частини сьомої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", в редакції Закону України від 6.12.16 №1774-VIII, який набрав чинності з 1.01.17, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

ОЦІНКА СУДОМ ОБСТАВИН СПРАВИ

Спір у цій справі стосується правомірності обмеження пенсії позивача за вислугу років до виплати з 1.10.17 по 31.12.17 сумою у розмірі 10740,00 грн, а з 1.01.18 - десятьма прожитковими мінімумами для непрацездатних осіб, що становило 13730,00 грн, тобто застосування пенсійним органом максимальної величини розміру пенсійних виплат.

Буквальне розуміння змін, внесених Законом України від 6.12.16 №1774-VIII з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20.12.16 №7-рп/2016 дозволяє стверджувати, що у Законі №2262-ХІІ відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що набули чинності з 1.01.17 та полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.

Внесені Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 6.12.16 №1774 до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Даний висновок узгоджується з позицією, що викладена в постановах Верховного Суду від 3.10.18 у справі №127/4267/17, від 16.10.18 у справі №522/16882/17, від 31.01.19 у справі №638/6363/17, від 15.04.19 у справі №522/16973/17.

Таким чином, враховуючи неконституційність положень частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII з 20.12.16, суд дійшов висновку про те, що застосування до пенсії позивача обмеження, передбаченого даною нормою у редакції Закону №1774-VIII, не відповідає принципу правової визначеності.

За вищевикладених обставин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для застосування обмеження розміру пенсії позивача у період з 1.10.17 по 31.12.17 максимальним розміром 10740,00 грн, а з 1.01.18 - десятьма прожитковими мінімумами для непрацездатних осіб.

Стосовно посилань відповідача на те, що питання правомірності обмеження розміру пенсії позивача максимальною величиною розглянуто судами у ході розгляду справи №440/635/19, суд зазначає, що у цій справі позивач позовних вимог про визнання протиправними дій пенсійного органу щодо обмеження розміру його пенсії максимальною величиною не заявляв, а тому відсутні підстави стверджувати про те, що аналогічний спір вже розглянутий судом та за результатами його розгляду ухвалене судове рішення, що набрало законної сили.

Разом з цим, як визначено частиною сьомою статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

Окрім того, суд зазначає, що пенсію за вислугу років позивачу призначено з 1.10.17 та саме з цієї дати застосовано обмеження її розміру максимальною величиною, з урахуванням чого суд визнає безпідставними посилання представника відповідача на призначення ОСОБА_4 з 3.11.17 надбавки за особливі заслуги перед Батьківщиною та необхідність обчислення строку застосованого обмеження саме з цієї дати.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_5

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн, що підтверджено квитанцією від 7.08.19 №1 /а.с. 3/.

Вказану суму судового збору зараховано до спеціального фонду Державного бюджету, що підтверджено випискою /а.с. 4/.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, понесені позивачем судові витрати належить компенсувати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у справі.

Щодо клопотання позивача про встановлення судового контролю

Згідно з частиною першою статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Наведена норма процесуального закону не є імперативною та передбачає право суду на власний розсуд, виходячи з фактичних обставин справи, приймати рішення про необхідність чи недоцільність у зобов`язанні суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення. Вирішуючи питання щодо встановлення судового контролю суд враховує надані позивачем докази, особливості покладених на суб`єкта владних повноважень обов`язків згідно з судовим рішенням та його можливості ці обов`язки виконати без достатніх зволікань.

У цій справі позивачем не обґрунтовано необхідність застосування заходів судового контролю, а у суду відсутні підстави вважати, що відповідач буде ухилятись від виконання судового рішення після набрання ним законної сили.

З урахуванням наведеного, у задоволенні клопотання позивача про встановлення судового контролю належить відмовити.

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 263, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо виплати пенсії ОСОБА_6 з обмеженням її максимальним розміром.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (; вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014) виплатити ОСОБА_6 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) з 1 жовтня 2017 року пенсію у розмірі 70 відсотків суми грошового забезпечення з надбавками відповідно до пункту 6 статті 1 Закону України "Про пенсії за особливі заслуги перед Україною" без обмеження максимальним розміром з урахуванням раніше сплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (; вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) судові витрати у розмірі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

У задоволенні клопотання позивача про встановлення судового контролю відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до положень статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду у порядку та строки, визначені статтями 293, 295, підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.О. Кукоба