Справа № 320/3172/19
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2019-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 вересня 2019 року м. Київ № 320/3172/19
Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Колеснікової І.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 із позовом до Києво Святошинського управління Пенсійного фонду України Київській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Києво Святошинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 дострокової пенсії за віком з грудня 2018 року, як учаснику бойових дій;

- зобов`язати Києво Святошинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області призначити ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком, як учаснику бойових дій, з моменту звернення із заявою про призначення пенсії, а саме з 10.12.2018.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що нею подано до Києво Святошинського управління Пенсійного фонду України Київській області заяву про призначення їй дострокової пенсії на підставі статті 16 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п.4 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» разом із усіма необхідними документами. Втім, за результатами розгляду вказаної заяви відповідачем прийнято рішення, оформлене листом від 22.02.2019 № 2584/07 про відмову позивачеві в призначенні дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 розділу XIV-1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з тим, що позивач являлась працівником Військової частини НОМЕР_1 .

Позивач вважає таку відмову протиправною, оскільки вона безпосередньо у період з 16.04.2014 по 12.01.2015, з 23.01.2015 по 10.06.2015, з 18.06.2015 по 05.08.2015, з 20.08.2015 по 25.10.2015, з 12.11.2015 по 31.12.2015 брала участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України на території Донецької та Луганської областей, що підтверджується відповідною довідкою виданою Бахмутським об`єднаним міським військовим комісаріатом; витягом із протоколу засідання комісії Генерального штабу Збройних сил України з питань розгляду матеріалів, пов`язаних із визначенням учасників бойових дій, осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України та брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення; довідкою про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України №4124 від 31.12.2015. Крім того, пільги, надані позивачеві законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, підтвердженні виданим їй посвідченням серії НОМЕР_2 від 15.10.2015. Також позивачем зазначено, що нею підтверджено вік та загальний стаж, необхідний для призначення дострокової пенсії відповідно до статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", що спростовано відповідачем у спірному рішенні.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.06.2019 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні без виклику учасників справи та проведення судового засідання, запропоновано відповідачеві подати до суду у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали про відкриття провадження у справі відзив на позовну заяву (відзив).

31.07.2019 до суду від представника відповідача надійшов письмовий відзив, в якому відповідачем позов не визнано та заперечено проти задоволення позовних вимог з тих підстав, що у відповідача відсутні підстави для проведення перерахунку та призначення пенсії за віком, оскільки пунктом 4 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» чітко визначено категорії посад, які дають права на вказану пенсію та посада бухгалтера, на якій працювала позивач, не входить до складу посад, які дають право на призначення дострокової пенсії за віком. Крім того, у спірному рішенні позивачеві роз`яснено, що згідно норм чинного законодавства позивач не має права для призначення дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.09.2019 замінено первинного відповідача на правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відтак, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами і доказами та у встановлений Кодексом адміністративного судочинства строк.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

10.12.2018 ОСОБА_1 звернулась до Києво - Святошинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області із заявою про призначення дострокової пенсії за віком на підставі пункту 4 частини першої статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до розписки повідомлення за підписом спеціаліста Києво Святошинського управління Пенсійного фонду України Київській області, до поданої заяви позивачем надано такі документи: довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, заяву про призначення/перерахунок пенсії, паспорт, трудову книжку,диплом про навчання, довідку із СПОВ про заробітну плату з 01.07.2000 по день звернення, заяву про спосіб виплати пенсії, посвідчення учасника бойових дій, свідоцтво про шлюб, фотокартка.

Рішенням Києво-Святошинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 22.02.2019 № 2584/07 відмовлено позивачеві в призначенні дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 розділу XIV-1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з тим, що позивач являлась працівником Військової частини НОМЕР_1 .

Не погодившись із відмовою відповідача, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Предметом доказування у даній справі є наявність/відсутність у позивача права на призначення дострокової пенсії за віком на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Надаючи правову оцінку доводам позивача і відповідача, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що згідно довідки від 14.04.2017 №50, виданої Бахмутським об`єднаним міським військовим комісаріатом ОСОБА_1 , позивач брала участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України на території Донецької та Луганської областей у період з 16.04.2014 по 12.01.2015, з 23.01.2015 по 10.06.2015, з 18.06.2015 по 05.08.2015, з 20.08.2015 по 25.10.2015, з 12.11.2015 по 31.12.2015.

У витязі з протоколу №8 від 12.10.2015 засідання комісії Генерального штабу Збройних сил України з питань розгляду матеріалів, пов`язаних із визначенням учасників бойових дій, осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України та брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення зазначено ОСОБА_1 - бухгалтера фінансово економічної служби (з 16.04.2014 по 13.01.2015).

Також в матеріалах справи міститься довідка №4124 від 31.12.2015, видана Військовою частиною НОМЕР_1 про безпосередню участь ОСОБА_1 в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України про те, що вона дійсно в період з 16.04.2014 по 12.01.2015, з 23.01.2015 по 10.06.2015, з 18.06.2015 по 05.08.2015, з 20.08.2015 по 25.10.2015, з 12.11.2015 по 31.12.2015.

Положеннями частини другої статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною дев`ятою статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військовослужбовці - особи, які проходять військову службу.

Відповідно до змісту пункту 4 частини першої статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 20 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи з числа резервістів і військовозобов`язаних, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", відповідно до абзаців шостого і сьомого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону, а також абзацу восьмого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначені Законом України "Про військовий обов`язок та військову службу" № 2232-ХІІ. Відповідно до частини дев`ятої статті 1 цього Закону щодо військового обов`язку громадяни України поділяються, зокрема, на такі категорії в т.ч.: військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

Пунктом 19 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначено, що до категорії учасників бойових дій належать в тому числі: військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій. Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Згідно посвідчення серії НОМЕР_2 від 15.10.2015, виданого Головним управлінням персоналу Генерального штабу Збройних сил України позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Пунктом 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», затвердженого постановою Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 визначено, що документом, який визначає особливий статус особи, зокрема учасника бойових дій, є посвідчення учасника бойових дій та довідка військового комісаріату про періоди та місце участі в бойових діях.

Постановою КМУ № 413 від 20.08.2014 затверджено Порядок надання статусу учасника бойових дій, які захищали незалежність, суверенітет, та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції і забезпеченні її проведення.

В пункті 3 вищеназваної постанови КМУ зобов`язано Міністерства та інші органи виконавчої влади привести власні нормативно - правові акти у відповідність із цією постановою та рекомендувати іншим державним органам привести власні нормативно правові акти у відповідність із цією постановою.

Положеннями пункту 4 частини першої статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачена можливість дострокового виходу на пенсію учасникам бойових дій.

Питання встановлення статусу учасника бойових дій учасникам АТО регламентується постановою КМУ № 413 від 20.08.2014 «Про затвердження Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення».

Пунктом 4 вказаного Порядку визначено, що документом про безпосереднє залучення до виконання завдань АТО в районах її проведення з метою виконання завдань із захисту суверенітету, незалежності та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі є витяги з наказів, директив, розпоряджень АТЦ, а також інші офіційні документи, видані органами державної влади, що містять достатньо доказів про безпосередню участь особи у виконанні завдань АТО у районах її проведення.

З матеріалів справи встановлено, що позивачем разом із заявою про призначення пенсії відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» були надані необхідні документи до Києво - Святошинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, а саме: витяг з протоколу №8 від 12.10.2015; посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_2 ; довідку про безпосередню участь особи в антитерористичній операції №4121 від 31.12.2015; довідку, видану Бахмутським об`єднаним міським військовим комісаріатом №50 від 14.04.2017; трудову книжку.

Суд зазначає, що наявність стажу роботи відповідачем не заперечується, відповідні доводи відсутні.

Враховуючи вищевикладене, позивачем надано документи в підтвердження наявності підстав отримання пенсії згідно вимог пункту 4 частини першої статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", як військовослужбовець учасник бойових дій.

На підставі зазначеного та беручи до уваги те, що позивач має статус учасника бойових дій, досягла віку 50 років, має трудовий стаж більше 20 років, вона підпадає під дію вимог пункту 4 частини першої статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, з огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішення Києво Святошинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Київській області №2584/07 від 22.02.2019 щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 дострокової пенсії за віком з грудня 2018 року, як учаснику бойових дій є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком, як учаснику бойових дій з моменту звернення із заявою про призначення пенсії, а саме з 10.12.2018 суд зазначає таке.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.01.2013 року у справі "Олександр Волков проти України" (Заява № 21722/11) зазначив, що рішення суду не може носити декларативний характер, не забезпечуючи у межах національної правової системи захист прав і свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Конституційний Суд України в рішенні від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України(конституційності) положень частини третьої статті 120, частини шостої статті 234, частини третьої статті 236 Кримінально-процесуального кодексу України (справа про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора) висловив правову позицію, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення у правах.

Відповідно до статті 8 Загальної декларації з прав людини 1948 року кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що ефективним способом порушених прав позивача є зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком, як учаснику бойових дій.

Відповідно до положень частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційна, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої та третьої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з`ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оцінюючи наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні на предмет належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, як того вимагає процесуальне законодавство, проаналізувавши норми матеріального права, які належить застосувати до спірних правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судом не вирішується, оскільки позивач згідно з пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ "Про судовий збір" від сплати судового збору звільнений.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 14, 73-78, 97, 139, 242-246, 248, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:
1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (, адреса місцезнаходження: 04071, м. Київ 71, вул. Ярославська, 40) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Києво Святошинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 дострокової пенсії за віком з грудня 2018 року, як учаснику бойових дій.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області призначити ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком, як учаснику бойових дій з моменту звернення із заявою про призначення пенсії, а саме з 10.12.2018.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Колеснікова І.С.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 06 вересня 2019 року