Справа № 751/3266/17
Суддя: Дашутін І.В.
Дата ухвалення: 2019-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

05 вересня 2019 року

Київ

справа №751/3266/17

адміністративне провадження №К/9901/29842/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Дашутіна І.В.,

суддів Шишова О.О., Яковенка М.М.,

розглянув в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Чернігівського об`єднаного управління пенсійного фонду України на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 серпня 2017 року у складі судді Мороз К.В. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2017 року у складі колегії суддів: Желтобрюх І.Л. (головуючого), Бєлової Л.В., Парінова А.В. у справі №751/3266/17 за адміністративним позовом Чернігівського об`єднаного управління пенсійного фонду України до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про визнання дій неправомірними та стягнення коштів,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

1. 08 червня 2017 року Чернігівське об`єднане управління пенсійного фонду України (надалі - позивач) звернулось з адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області (надалі - відповідач), в якому просило:

1) визнати дії відповідача щодо формування та надіслання вимоги до ПАТ «Ощадбанк» про списання коштів на суму 12 889 грн 41 коп. з рахунків Чернігівського ОУПФУ неправомірними;

2) скасувати вимогу про списання коштів з рахунків Чернігівського ОУПФУ;

3) стягнути з відповідача на рахунок Чернігівського ОУПФУ 12 889 грн 41 коп. неправомірно списаних коштів;

4) зобов`язати відповідача надіслати постанови про стягнення з Чернігівського ОУПФУ витрат виконавчого провадження за результатами примусового виконання судового рішення за позовом ОСОБА_1 ;

5) зобов`язати Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області дотримуватися вимог статей 6, 28 Закону України «Про виконавче провадження» при направленні документів про списання коштів з рахунків Чернігівського ОУПФУ.

2. Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09 червня 2017 року позов повернуто Чернігівському ОУПФУ в частині вимог про визнання дій відповідача щодо формування та надіслання вимоги до ПАТ «Ощадбанк» про списання коштів на суму 6,41 грн з рахунків Чернігівського ОУПФУ неправомірними, скасування вимоги про списання коштів з рахунків Чернігівського ОУПФУ, стягнення з Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області на рахунок Чернігівського ОУПФУ 6,41 грн неправомірно списаних коштів.

2.1. Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 серпня 2017 року позов задоволено частково: визнано протиправними дії Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області щодо формування та надіслання вимоги № 5159 від 25 квітня 2017 року до ПАТ «Ощадбанк» про списання коштів в сумі 12 800 грн з рахунків Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України; скасовано вимогу від 25 квітня 2017 №5159 про списання коштів з рахунків Чернігівського ОУПФУ в сумі 12800 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

2.2. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2017 року апеляційну скаргу Чернігівського об`єднаного управління пенсійного фонду України залишено без задоволення, а постанову Новозаводськогого районного суду м. Чернігова від 14 серпня 2017 року в частині відмови у задоволенні позову - без змін.

3. Судами попередніх інстанцій під час розгляду справи встановлено:

3.1. 30 березня 2017 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області було відкрито виконавче провадження № 53673780 з виконання виконавчого листа №751/10225/16-а, виданого 30 березня 2017 року Новозаводським районним судом м. Чернігова, та стягнуто з боржника виконавчий збір в сумі 12000 грн.

3.2. 25 квітня 2017 року боржнику направлено вимогу державного виконавця щодо необхідності виконання рішення суду в строк до 03 травня 2017 року та надати письмове підтвердження про його повне виконання, сплату 12 800 грн виконавчого збору та витрат виконавчого провадження у сумі 83 грн.

3.3. 03 травня 2017 року листом № 12654/07 Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України повідомило відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби про виконання в добровільному порядку виконавчого листа №751/10225/16-а, виданого 30 березня 2017 року Новозаводським районним судом м. Чернігова.

3.4. 02 червня 2017 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Назаренко М.Б. винесено постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в сумі 83 грн.

3.5. В цей же день вказана постанова була надіслана на адресу позивача.

3.5. Після цього з рахунку позивача було знято 12 889 грн 41 коп. за ВП№53673780 по справі №751/10225/16-а відповідно до ст. ст. 10, 52 Закону України «Про виконавче провадження». Вказана сума складається з 12 800 грн виконавчого збору та 83 грн - витрат виконавчого провадження.

3.6. 09 червня 2017 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Назаренко М.Б. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 53673780 з виконання виконавчого листа № 751/10225/16-а виданого 30.03.3017 року, згідно з п.9 ч.1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду.

3.7. Вважаючи, що відповідачем протиправно знято з рахунку позивача 12 800 грн виконавчого збору та 83 грн витрат виконавчого провадження, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

4. Частково задовольняючи позовні вимог, суд першої інстанції виходив з того, що виконавчий збір у сумі 12 800 грн стягненню не підлягав, оскільки позивач виконав постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30 березня 2017 року в строк для його добровільного виконання, а тому примусове виконання не здійснювалось. Також зазначає, що державним виконавцем вірно стягнуто витрати виконавчого провадження у розмірі 83 грн. Крім того вказує, що позивачем, як того вимагає закон, було надіслано постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішення управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Назаренко М.Б. про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження № 53673780. Щодо позовних вимог відносно дотримання відповідачем положень статтей 6, 28 Закону України, то ці вимоги є безпідставними, так як такий обов`язок вже закріплений у статті 2 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

4.1. Суд апеляційної інстанції, переглядаючи рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову, погодився з висновками суду в цій частині.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:

5. Чернігівське об`єднання управління пенсійного фонду України звернулось до суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині відмови у задоволенні позову та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

5.1. Вказує, що державним виконавцем було допущено порушення процедуру вчинення виконавчих дій, оскільки питання щодо стягнення коштів з державних органів виконується органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

5.2. В іншій частині рішення судів попередніх інстанцій не оскаржується.

6. Відзиву на касаційну скаргу відповідачем подано не було.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Норми права, якими керувався суд касаційної інстанції та висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги:

7. Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

8. Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

9. Відповідно до частини першої статті 42 Закону України «Про виконавче провадження» кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

10. Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення (частина друга та четверта статті 42 вказаного Закону).

11. Пунктом 2 розділу 6 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, передбачено, зокрема, що витрати виконавчого провадження стягуються з боржника на підставі постанови виконавця про їх стягнення, у якій зазначаються види та суми витрат виконавчого провадження. Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження надсилається сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення. Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження виноситься на стадії, зокрема, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження». Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.

12. Наказом Міністерства юстиції України від 29.вересня 2016 року № 2830/5 «Про встановлення видів та розмірів витрат виконавчого провадження» визначено, що виготовлення документів виконавчого провадження (папір, копіювання, друк документів, канцтовари), пересилання документів виконавчого провадження (конверти, знаки поштової оплати (марки), послуги маркувальної машини, послуги поштового зв`язку), плата за користування Єдиним державним реєстром виконавчих проваджень відносяться до витрат виконавчого провадження. Розміри витрат виконавчого провадження вказаних видів визначаються відповідно до вартості товарів і послуг, зазначеної у відповідних договорах; згідно з тарифами Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта», відповідно до встановленого Міністерством юстиції України розміру оплати.

13. Судами встановлено, що державним виконавцем надані докази правомірності розрахунку витрат виконавчого провадження, які складаються з 51 грн - витрат на ведення АСВП та 32 грн - направлення двох рекомендованих листів. Вказаний розмір витрат позивачем не оспорюється.

14. Зважаючи на викладене, суди попередніх інстанцій дійшли до обґрунтованого висновку про безпідставність позовних вимог про визнання неправомірними дій відповідача щодо формування та надіслання вимоги до ПАТ «Ощадбанк» про списання коштів на суму 83 грн витрат виконавчого провадження з рахунків позивача, про скасування вимоги щодо стягнення цих сум та про стягнення з відповідача на рахунок позивача зазначених витрат.

15. Поряд із цим, ураховуючи, що постанова старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Назаренко М.Б. про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження ВП № 53673780 була надіслана на адресу позивача 02 червня 2017 року, вимоги позивача про зобов`язання відповідача надіслати вказану постанову не грунтуються на законі.

16. Крім того, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні позову в частині зобов`язання відповідача дотримуватися вимог статей 6, 28 Закону України «Про виконавче провадження» при направленні документів про списання коштів з рахунків Чернігівського ОУПФУ, з тих мотивів, що ці вимоги спрямовані на майбутнє та суперечать основним засадам адміністративного судочинства.

17. Доводи апеляційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують та не містять обставин, які були б підставою для зміни чи скасування оскаржуваних рішень.

18. За змістом частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

19. Частиною першою статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

20. З огляду на наведене, касаційна скарга Чернігівського об`єднаного управління пенсійного фонду України не підлягає задоволенню.

21. Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

22. Касаційну скаргу Чернігівського об`єднаного управління пенсійного фонду України залишити без задоволення.

23. Постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 серпня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2017 року у справі №751/3266/17 за адміністративним позовом Чернігівського об`єднаного управління пенсійного фонду України до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про визнання дій неправомірними та стягнення коштів- залишити без змін.

24. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Суддя-доповідач І.В. Дашутін

Судді О.О. Шишов

М.М. Яковенко