Справа № 560/2437/19
Суддя: Матущак В.В.
Дата ухвалення: 2019-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/2437/19
РІШЕННЯ

іменем України

10 вересня 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Матущака В.В. розглянувши адміністративну справу за позовом Хмельницького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до ФОП ОСОБА_1 про стягнення адміністративно-господарськийх санкцій та пені,

ВСТАНОВИВ:

Хмельницьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось до суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідачки адміністративно-господарські санкції у розмірі 23322,22 грн. та пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 1594,86 грн.

Обґрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що за 1 робоче місце призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте такою особою, відповідачка до 15.04.2019 повинна сплатити адміністративно-господарські санкції у розмірі 23322,22 грн. Вказав, що сума заборгованості підтверджується звітом форми №10-ПІ про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю за 2018 рік та розрахунком заборгованості по сплаті адміністративно-господарських санкцій, розмір пені підтверджується розрахунком пені на суму заборгованості.

У відзиві на позов відповідачка зазначила, що відповідно до статті 18 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" від 21.03.1991 №875-XII (далі - Закон №875-XII) повідомляла центр зайнятості про наявність посади для працевлаштування особи з інвалідністю, тобто вживала необхідних заходів для недопущення правопорушення. Причини непрацевлаштування особи з інвалідністю не залежали від роботодавця, тому на неї не може бути покладена відповідальність за ненаправлення уповноваженим органом необхідної кількості осіб з інвалідністю для працевлаштування.

Ухвалою від 09.08.2019 Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив таке.

27.02.2019 відповідачка - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 подала до Хмельницького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів звіт про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю за 2018 рік (форма №10-ПІ).

На підставі вказаного звіту позивач застосував адміністративно господарські санкції в сумі середньомісячної заробітної плати штатного працівника за одне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте такою особою у сумі 23322,22 грн., та нарахував пеню за порушення термінів їх сплати у сумі 1594,86 грн.

Враховуючи несплату відповідачкою зазначених санкцій та пені, позивач звернувся до суду з позовом про їх стягнення.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наведене нижче.

Відповідно до частини 1 статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. У частині 2 наведеної статті передбачено, що учасник господарських відносин відповідає, зокрема за порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Згідно з частиною 2 статті 218 Господарського кодексу України відповідачу надано право довести, що ним здійснено всіх залежних від нього заходів спрямованих на виконання загальновстановленого нормативу щодо кількості працюючих на підприємстві осіб з інвалідністю.

Основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами визначає Закон №875-XII.

Відповідно до частин 1, 2 статті 19 Закону №875-ХІІ для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування осіб з інвалідністю. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону №875-XII забезпечення прав осіб з інвалідністю на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Згідно з частиною 3 статті 18-1 Закону № 875-ХІІ Державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у особи з інвалідністю кваліфікації та знань, з урахуванням її побажань.

Відповідно до пункту 2 Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007 №70, інформацію про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування осіб з інвалідністю роботодавці подають до базового центру зайнятості незалежно від місцезнаходження роботодавця за формою, затвердженою Мінсоцполітики за погодженням із Держстатом.

Отже, забезпечення прав осіб з інвалідністю на працевлаштування здійснюється шляхом безпосереднього звернення особи з інвалідністю до підприємства або до державної служби зайнятості (з подальшим його направленням на підприємство, на якому є відповідні вакансії).

При цьому, обов`язок підприємства щодо створення робочих місць для осіб з інвалідністю не супроводжується його обов`язком займатись пошуком осіб з інвалідністю для їх працевлаштування.

Закон №875-ХІІ зобов`язує підприємство створити необхідну кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого цим Законом, та повідомити про це Державну службу зайнятості, яка, в свою чергу, здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у особи з інвалідністю кваліфікації та знань.

Верховний суд у постанові від 26.06.2018 у справі №806/1368/17 зазначив, що періодичність подачі звітності за формою №3-ПН законодавством не встановлена, передбачено, що така звітність подається не пізніше 3 робочих днів з дати відкриття вакансії, тобто передбачене одноразове інформування про кожну вакансію. Тому якщо роботодавець одноразово подав звітність форми №3-ПН у строк не пізніше 3 робочих днів з дати відкриття вакансії, він виконав обов`язок своєчасно та в повному обсязі у встановленому порядку подати інформацію про попит на робочу силу (вакансії). Це означає, що в такому випадку учасник господарських відносин вжив залежних від нього передбачених законодавством заходів для відповідності середньооблікової чисельності працюючих осіб з інвалідністю установленим нормативам, тобто заходів для недопущення господарського правопорушення.

Суд встановив, що відповідачка інформувала центр зайнятості про наявність вільних робочих місць для осіб з інвалідністю шляхом подання звіту за формою №3-ПН про наявність вакансій для працевлаштування особи з інвалідністю. Тому підстави для застосування до неї адміністративно-господарських санкцій відсутні.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оскільки відповідачка вжила усіх залежних від неї заходів щодо створення робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, то на неї не може бути покладена відповідальність за ненаправлення уповноваженими органами необхідної кількості осіб з інвалідністю для працевлаштування, відсутність безпосереднього звернення до підприємства осіб з інвалідністю, які бажають працевлаштуватись.

Враховуючи те, що незайнятість необхідної кількості робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2018 році виникла не з вини відповідачки, то підстави для стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 адміністративно-господарських санкцій та пені відсутні. Тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог судовий збір відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України з відповідачки не стягується.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову Хмельницького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення адміністративно-господарських санкцій відмовити.

Судовий збір з відповідачки не стягується.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:Хмельницьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів (вул. Грушевського, 87, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 14149591)
Відповідач:ФОП ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_1 )

Головуючий суддя В.В. Матущак