Справа № 280/3775/19
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2019-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

04 вересня 2019 року 17 год. 31 хв.Справа № 280/3775/19 м.Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Сацький Р.В., за участі секретаря судового засідання Серебрянниковій О.А. та сторін

від позивача: адвокат Буц О.В.,

від відповідача 1, 2: Гожду К.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХСПЕЦГРУП» (юридична адреса: 69013, м. Запоріжжя, вул. Військбуд, буд. 103, кв. 32, )

до відповідача 1 Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, )

до відповідача 2 - Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8, )

про визнання протиправними рішення та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

05 серпня 2019 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХСПЕЦГРУП» (далі по тексту позивач), до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі по тексту відповідач 1) та Державної фіскальної служби України (далі відповідач 2) в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення комісії відповідача 1 №1198974/42345442 від 20.06.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної №6 від 26.04.2019 та зобовязати відповідача 2 зареєструвати у Єдиному державному реєстрі податкових накладних надіслану засобами електронного звязку податкову накладну №6 від 26.04.2019 датою її фактичного подання;

- визнати протиправними та скасувати рішення комісії відповідача 1 №1212350/42345442 від 04.07.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної №7 від 26.04.2019 та зобовязати відповідача 2 зареєструвати у Єдиному державному реєстрі податкових накладних надіслану засобами електронного звязку податкову накладну №7 від 26.04.2019 датою її фактичного подання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що позивачем складено та направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) податкові накладні №6 від 26.04.2019, та № 7 від 26.04.2019 проте, позивачем було отримано квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН.

У квитанціях від 13.05.2019, та 15.05.2019 зазначено, що реєстрація ПН/РК зупинена. Податкова накладна відповідає критеріям оцінки ступеню ризиків, визначеним пп.1.6. п.1 Критеріїв ризиковості платника податку. Позивачеві запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному державному реєстрі податкових накладних. ТОВ «Техспецгруп» були направлені на адресу ДФС повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, з поясненнями та додатками, з копіями всіх необхідних документів, що стосуються цих податкових накладних. Вказує, що позивач скористався наданим правом та подав по податковим накладним пояснення та пакети документів, проте, незважаючи на подання всіх необхідних документів позивач отримав рішення про відмову у реєстрації спірних податкових накладних в ЄРПН.

Позивач вважає прийняті рішення про відмову у реєстрації податкових накладних в ЄРПН необґрунтованими як нормативно так і документально, протиправними та такими, що суперечать вимогам чинного законодавства України, оскільки оскаржувані рішення не містять підкреслень тих документів, які на думку відповідачів не надані, що в свою чергу робить ці рішення формальними та такими, що не ґрунтуються на результатах аналізу пакету документів платника податків.

Ухвалою судді від 07.08.2019 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засідання на 04 вересня 2019 року о/об 16 год. 15 хв.

Представник відповідача 1,2 через канцелярію суду 36083) подав відзив на позовну заяву, в якій проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування відзиву на позовну заяву послався на те, що реєстрація податкових накладних виписаних ТОВ «Техспецгруп» №6 від 26.04.2019, та № 7 від 26.04.2019 рку була зупинена у зв`язку з тим, що податкові накладні відповідають критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 1.6 п.1 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН. Зазначає, що Комісією прийнято рішення про відмову у реєстрації податкових накладних у зв`язку із ненадання платником податку копій ненадання платником податку копій? первинних документів щодо постачання/придбання товарiв/послуг, зберігання i транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (iнвентаризацiйнi описи), у тому числi рахунки-фактури/iнвойси. За таких обставин, відповідач вважає, що ним правомірно були прийняті оскаржувані рішення, а позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Усною ухвалою суду від 04.09.2019, постановленою без виходу до нарадчої кімнати та занесеною до протоколу судового засідання, після наданих сторонами пояснення та клопотання про закриття підготовчого провадження, закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті у цей же день.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідачів заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві на позов.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Позивач, ТОВ «ТЕХСПЕЦГРУП» зареєстровано в єдиному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців 01.08.2018, взято на облік до Олександрівського управління у м. Запоріжжі ГУ ДФС у Запорізької області 01.08.2018. основний вид діяльності ТОВ «ТЕХСПЕЦГРУП» оптова торгівля металами та металевими рудам (КВЕД 46.72), товарних позицій 72 «Чорні метали» (згідно УКТ ЗЕД ).

Судом встановлено, що на підставі договору поставки №1802-19 від 18.02.2019 та умов Специфікацій №3 та № 4 від 26.04.2019 ТОВ «ТЕХСПЕЦГРУП» було відвантажено товар на адресу ДП «Харківський бронетанковий завод» згідно видаткових накладних №28 від 26.04.2019 та № 29 від 26.04.2019 виставлені рахунки на оплату №25 від 26.04.2019, та № 26 від 26.04.2019.

Транспортування товару відбувалось на склад Покупця за адресою: м. Харків, вул. Панасівська, 222, за рахунок ТОВ «ТЕХСПЕЦГРУП» автомобільним перевізником ФОП ОСОБА_1 . З перевізником укладено Договір №04/02 від 04.02.2019, відповідно до якого укладений акт виконаних робіт №0021 від 26.04.2019. Розрахунки здійснені відповідно до платіжного доручення №104 від 13.05.2019.

Розрахунки за товар не проведені, так як, згідно умов договору №1802-19 від 18.02.2019, строк сплати ще не настав.

Товар було придбано у ТОВ «БІЛД СТОР ПЛЮС» Транспортування відбувалось автомобільним транспортом через складське приміщення ТОВ «ТЕХСПЕЦГРУП» (Запорізька обл., с. Люцерна, вул. Радгоспна, 9-А) за рахунок постачальника автомобільним перевізником ФОП ОСОБА_1 Замовник (платник) - ТОВ «БІЛД СТОР ПЛЮС». Фактичне перевантаження товару на складі не відбувалось так як, придбання та продаж здійснювались одним і тим автотранспортним засобом.

Придбання здійснювалось згідно договору №1728 від 18.02.2019 (Специфікація №2 від 24.06.2019 та № 3 від 24.06.2019) за видатковою накладною № 67 від 25.04.2019 та № 68 від 25.04.2019.

Згідно договору №1728 від 18.02.2019 (Специфікація №2 від 24.06.2019 та № 3 від 24.06.2019) строк сплати ще не настав, відстрочка платежу 90 банківських днів з дня постачання, таким чином розрахунки за товар не проведені.

Продаж товару відбувався з товарних залишків, про що свідчать обороти рахунку №281 станом на 25.04.2019 -26.04.2019 по даній товарній позиції.

За результатом господарської діяльності позивачем складено податкову накладну № 6 від 26.04.2019, яка 13.05.2019 направлена в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв`язку до ДФС України для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно квитанції від 13.05.2019 податкову накладну №6 від 26.04.2019 прийнято, але реєстрацію зупинено. В квитанції зазначено, що відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрація ПН/РК від 26.04.2019 № 6, в ЄРПН зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6. п.1 «Критеріїв ризиковості платників податку». Позивачеві запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

12.06.2019 позивач надіслав засобами електронного зв`язку Повідомлення від 12.06.2019 № 6, щодо подання документів про підтвердження реальності здійснення операцій щодо відмовлених ПН/РК, з поясненням та додатками документів, в т. ч. Повідомлення про надання пояснень від 12.06.2019, детальні пояснення стосовно господарської операції та вичерпний перелік підтверджуючих документів в кількості 20 шт.

Проте, рішенням Комісії ГУ ДФС у Запорізькій області № ДФС № 1198974/42345442 від 20.06.2019, було відмовлено у реєстрації податкової накладної № 6 від 26.04.2019, з посиланням: «ненадання платником податків копій документів первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки фактури (інвойси), акти приймання передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи які не надано підкреслити), розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків». Додаткова інформація відсутні складські документи (інвентаризаційні описи).

Крім того, за результатом господарської діяльності позивачем складено податкову накладну № 7 від 26.04.2019, яка 15.05.2019 направлена в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв`язку до ДФС України для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно квитанції від 15.05.2019 податкову накладну №7 від 26.04.2019 прийнято, але реєстрацію зупинено. В квитанції зазначено, що відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрація ПН/РК від 26.04.2019 № 7, в ЄРПН зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6. п.1 «Критеріїв ризиковості платників податку». Позивачеві запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

26.06.2019 позивач надіслав засобами електронного зв`язку Повідомлення від 26.06.2019 № 7, щодо подання документів про підтвердження реальності здійснення операцій щодо відмовлених ПН/РК, з поясненням та додатками документів, в т. ч. Повідомлення про надання пояснень від 26.06.2019, детальні пояснення стосовно господарської операції та вичерпний перелік підтверджуючих документів в кількості 20 шт.

Проте, рішенням комісії ДФС № 1212350/42345442 було відмовлено у реєстрації податкової накладної № 7 від 26.04.2019 з посиланням: «ненадання платником податків копій документів первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки фактури (інвойси), акти приймання передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи які не надано підкреслити)». Додаткова інформація відсутні складські документи (інвентаризаційні описи).

Позивач з прийнятими рішеннями комісії про відмову в реєстрації податкових накладних не погоджується, вважає їх помилковими, прийнятими безпідставно і необґрунтовано, за відсутності об`єктивного розгляду наданих документів та пояснень, такими, що порушують його права, як платника податку на додану вартість. У зв`язку з чим звернувся до суду за захистом своїх прав.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення по справі.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України.

Відповідно до підпунктів 16.1.2, 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

У відповідності до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

У разі якщо реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена в порядку, визначеному в пункті 201.16 цієї статті, реєстрація таких податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у підпункті 201.16.4 пункту 201.16 цієї статті.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до підпункту 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Згідно з положеннями пункту 20.2 статті 20 Податкового кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

За приписами пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 10 «Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. №117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (далі Порядок зупинення) установлено що, критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади. ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Пунктом 12 Порядку зупинення зазначено що, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Пунктами 13, 14 зазначеного Порядку, встановлено у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної/розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД/послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній/ розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

З аналізу даних норм законодавства вбачається, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Як вбачається з матеріалів справи, реєстрація податкових накладних №6 від 26.04.2019, та № 7 від 26.04.2019 зупинена з посиланням на пункт 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, оскільки податкова накладна відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податків».

Так, в «Критеріях ризиковості платника податку», які розміщені на офіційному веб-сайті Державної фіскальної служби України 13 листопада 2018 року зокрема, зазначено: "1. Платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо: … 1.6. комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях і тимчасово окупованій території, в розумінні Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»; платник податку зареєстрований платником ПДВ менше трьох місяців; платник податку юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі Кодекс); наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником".

Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 - 1.6 цих Критеріїв. Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

Таким чином, фіскальний орган був зобов`язаний у квитанціях чітко вказати не тільки на конкретний вид критерію, який встановлений пунктом Критеріїв, а і на відповідне рішення, відповідно до якого позивача внесено до переліку ризикових платників. Також фіскальним органом не зазначено у квитанції номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД/послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена.

Належної мотивації підстав та причин віднесення позивача до ризикових платників податків відповідно до підпункту 1.6 пункту 1 згідно «Критеріїв ризиковості платника податку» квитанція не містить. Крім того, у квитанції запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Згідно з пунктами 15, 16 Порядку зупинення, письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування. Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів. Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС) (п. 18, 19 Порядку зупинення).

Зазначені комісії приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту.

Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117 Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що рішення Комісії Державної фіскальної служби України повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуваними рішеннями комісії Головного управління ДФС у Запорізькій області було відмовлено у реєстрації відповідних податкових накладних у зв`язку з неподання платником податку копій документів, проте, з даних рішень не можливо встановити, які документи не подано.

Суд зауважує, що контролюючий орган, обмежився лише загальним формулюванням наданих позивачем документів, не зазначивши конкретно, які саме документи не надано позивачем. Податкову накладну №6 від 26.04.2019 та № 7 від 26.04.2019 було складено та направлено для реєстрації в ЄРПН. Відповідно, у квитанціях не конкретизовано, щодо постачання яких товарів, транспортування та складування чого відсутні документи.

Застосування вищезгаданих правових норм у наведений спосіб відповідає висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року у справі № 822/1817/18 (провадження № К/9901/62472/18), а тому суд, у відповідності до вимог частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, враховує такий при вирішенні даної справи.

В свою чергу, позивачем до матеріалів адміністративної справи надано первинні документи по взаємовідносинах з ДП «Харківський бронетанковий завод», яка була предметом господарських взаємовідносин з ДП «Харківський бронетанковий завод», та які свідчать про реальність здійснених господарських операції та вказують на наявність у позивача ділової мети, визначення якої наведено у підпункту 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, як причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Частинами 1 та 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР та вона набула чинності для України 11 вересня 1997 року.

Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Аналізуючи оскаржувані рішення, суд вказує, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, пункт 36, від 01 липня 2003 року, яке, відповідно до частини 1 статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, підлягає застосуванню судами як джерело права, вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10 лютого 2010 року у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Разом з тим, приймаючи рішення або вчиняючи дію, суб`єкт владних повноважень не може ставати на сторону будь-якої з осіб та не може виявляти себе заінтересованою стороною у справі, виходячи з будь-якого нелегітимного інтересу, тобто інтересу, який не випливає із завдань цього суб`єкта, визначених законом.

Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

Разом з тим, як встановлено в ході судового розгляду справи, відповідачами зазначених вище принципів при прийнятті рішень дотримано не було.

Тому суд приходить до висновку, що оскаржувані позивачем рішення від 20.06.2019 №1198974/42345442, та від 04.07.2019 № 1212350/42345442 про відмову у реєстрації податкових накладних №6 від 26.04.2019, та № 7 від 26.04.2019 є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо позовних вимог про реєстрацію податкових накладних з часу її подання, слід зазначити, що відповідно до підпункту 201.16.4. пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій:

а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відтак, оскільки зазначені вище рішення комісії Головного управління ДФС у Запорізькій області про відмову у реєстрації податкових накладних підлягають скасуванню то, відповідно, з урахуванням положень пункту 28 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. №117, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині зобов`язання ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №6 від 26.04.2019, та №7 від 26.04.2019 у Єдиному реєстрі податкових накладних у день їх направлення.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Всупереч наведеним вимогам відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, не довели правомірності винесення оскаржуваних рішень.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача в частині зобов`язання реєстрації податкових накладних є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст. 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Представником позивача 16.08.2019 через канцелярію суду (вх. №34003) було подано заяву про стягнення правничої допомоги у порядку передбаченому чт. 139 КАС України.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що, відповідно до частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у сумі 3 842,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 02.08.2019 № 150.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХСПЕЦГРУП» (юридична адреса: 69013, м. Запоріжжя, вул. Військбуд, буд. 103, кв. 32, ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ) до Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8, ) про визнання протиправними рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ) №1198974/42345442 від 20.06.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної №6 від 26.04.2019 та зобов`язати Державну фіскальну службу України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8, ) зареєструвати у Єдиному державному реєстрі податкових накладних надіслану засобами електронного звязку податкову накладну №6 від 26.04.2019 Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХСПЕЦГРУП» датою її фактичного подання.

Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ) №1212350/42345442 від 04.07.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної №7 від 26.04.2019 та зобов`язати Державну фіскальну службу України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8, ) зареєструвати у Єдиному державному реєстрі податкових накладних надіслану засобами електронного зв`язку податкову накладну №7 від 26.04.2019 Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХСПЕЦГРУП» датою її фактичного подання.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХСПЕЦГРУП» (юридична адреса: 69013, м. Запоріжжя, вул. Військбуд, буд. 103, кв. 32, ) судовий збір у розмірі 3842 (три тисячі вісімсот сорок дві) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі виготовлено та підписано 11.09.2019.

Суддя Р.В. Сацький