Справа № 360/3996/18
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 року справа №360/3996/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді доповідача Ястребової Л.В., суддів Міронова Г.М., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13 травня 2019 р. у справі № 360/3996/18 (головуючий І інстанції Кисельова Є.О., повний текст складено 13.05.19р. в м.Сєвєродонецьк Луганської області) за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області про зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області (надалі - відповідач, Управління), в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 19.01.2018 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з прийняттям відповідного обґрунтованого рішення та зобов`язати відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 19.01.2018 через запис на порталі Пенсійного фонду надав відповідачу заяву про призначення пенсії зі всіма необхідними документами. Як стверджує позивач, начальник відділу «єдиного вікна» ОСОБА_2 виготовила скановані копії паспорту, ідентифікаційного коду та трудової книжки позивача. При визначенні місця проживання на території Станично-Луганського району, з`ясувалось, що оригінал довідки тимчасово переміщеної особи неправомірно вилучено працівниками відповідача. Позивач зазначає, що через відсутність оригіналу довідки ТПО позивачу було відмовлено у оформленні пенсії (а.с 27).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 13 травня 2019 р. у задоволенні позовних вимог відмовлено (а.с.102-105).

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що через відсутність оригіналу довідки ТПО позивачу було відмовлено у оформленні пенсії. Зазначає, що діюче законодавство не передбачає можливості призначення пенсії органом пенсійного забезпечення залежно від отримання довідки тимчасово переміщеної особи. Наголошує на тому, що працівник пенсійного органу, не прийняв заяву позивача, не зареєстрував її у журналі реєстрації рішень органу та не видав розписку із зазначенням дати прийняття заяви та переліку одержаних і відсутніх документів. Також зазначає, що відповідно п.1.7. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви (а.с. 111).

Всі особи, які беруть участь у справі, до апеляційного суду не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, встановила наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, паспорт серії НОМЕР_1 виданий 27.11.1997 Краснодонським МВ УМВС України в Луганській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 (а.с. 9-10).

Відповідно довідці від 11.01.2018 за №, ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою з тимчасово окупованої території та районів проведення антитерористичної операції, тимчасова адреса місця проживання позивача: АДРЕСА_2 (а.с. 12).

14.02.2018 року представник позивача подала скаргу до Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області, в якій зазначено, що начальник відділу Гребенюк О.М. відмовилась приймати документи на призначення пенсії до надання оригіналу довідки ТПО (а.с. 18).

Листом від 21.02.2018 № 27/К-5 відповідачем надано відповідь, в якій зазначено, що для отримання соціальних послуг згідно законодавства України ОСОБА_1 необхідно мати оригінал довідки про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України. Також згідно норм п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про місце проживання (реєстрації) особи (а.с. 19).

25.07.2018 року управлінням соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області було поновлено в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб запис відносно ОСОБА_1 (а.с. 38).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч.1статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 статті 4 Закону України від 09.07.2003р. № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV) законодавство про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього Закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.

Частиною третьою статті 4 Закону № 1058-IV регламентовано, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Згідно з ч.1 статті 5 Закону № 1058-IV цей Закон регулює відносини, які виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до ч.2 статті 5 Закону № 1058-IV виключно цим Законом, зокрема, визначаються порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням, порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Щодо доводу апелянта, що через відсутність оригіналу довідки ТПО позивачу було відмовлено у оформленні пенсії, суд зазначає наступне.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.07.2015 №13-1 було затверджено Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України (далі - Положення № 13-1).

Пунктом 7 Положення № 13-1 передбачено, що Органи Пенсійного фонду зобов`язані, зокрема, об`єктивно, всебічно і вчасно розглядати звернення.

Пунктом 9 передбачено, що органи Пенсійного фонду не мають права вимагати від заявника надання документів, інформації або вчинення дій, надання або здійснення яких не передбачено законодавчими та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють відповідні відносини, або які знаходяться в розпорядженні (віднесені до компетенції) відповідного органу Пенсійного фонду; відмовляти одержувачу у прийнятті оформлених належним чином і поданих у встановленому законодавством порядку заяв, звернень, документів, які він вважає за необхідне подати органу Пенсійного фонду.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано положеннями Порядку № 22-1 (далі - Порядок у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п.2.3 Порядку, документи, необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію.

Згідно з пунктом 2.9 цього Порядку особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред`явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

Яке встановлено матеріалами справи, листом від 21.02.2018 № 27/К-5 відповідач повідомив представника позивача, що для отримання соціальних послуг згідно законодавства України ОСОБА_1 необхідно мати оригінал довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та документи будуть прийняті тільки в разі їх відповідності вимогам законодавства.

Суд критично оцінює лист - відповідь відповідача щодо необхідності подання особою, яка звертається до органів Пенсійного Фонду України із відповідною заявою про призначення пенсії оригіналу довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, оскільки в силу положень пункту 2.22. Порядку № 22-1 за документ, що засвідчує місце проживання особи може бути прийнято паспорт.

Щодо доводу апелянта, що працівник пенсійного органу, не прийняв заяву позивача, не зареєстрував її у журналі реєстрації рішень органу та не видав розписку із зазначенням дати прийняття заяви та переліку одержаних і відсутніх документів, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 44 Закону № 1058-IV, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії (частина п`ята статті 45 Закону № 1058-IV).

Як вбачається із матеріалів адміністративної справи, рішення про призначення або про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 не приймалось.

Згідно з пунктом 1.7. Порядку № 22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Відповідно до пункту 4.1 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Згідно з пунктом 4.2 Порядку № 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Відповідно до пункту 4.3 Порядку № 22-1, не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Також пунктом 4.10 Порядку № 22-1 передбачено, що не пізніше 10 днів після надходження всіх необхідних документів для виплати пенсії орган, що призначає пенсію, повинен їх розглянути та прийняти відповідне рішення, яке оформлюється розпорядженням. Надані документи та заява зберігаються в пенсійній справі.

Як встановлено матеріалами справи, 19.01.2018 року ОСОБА_1 завернувся до відповідача та посадовими особами УПФУ в Станично-Луганському районі Луганської області позивачу була надана консультація про умови, порядок призначення пенсії, що підтверджується витягом з Журналу реєстрації обліку звернень громадян, затвердженим Начальником УПФУ в Станично-Луганському районі С.Ганноченко (а.с. 49).

Таким чином, суд приходить до висновку, що однією з основних умов для призначення пенсії є звернення в установленому порядку до органів Пенсійного Фонду України із відповідною заявою, форма та зміст якої затверджений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (пункт 4.1 розділу IV).

Пунктом 4.8. Порядку № 22-1 передбачено, що заява про призначення пенсії з усіма поданими документами та рішенням про призначення пенсії зберігаються в окремій пенсійній справі на кожного пенсіонера.

Із відзиву на позовну заяву вбачається, що позивач на обліку в управлінні не перебуває. Пенсійної справи ОСОБА_1 в управлінні не сформовано (а.с. 42-45).

Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів подання позивачем заяви про призначення пенсії встановленого зразка до УПФУ в Станично-Луганському районі Луганської області.

При таких обставинах колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13 травня 2019 р. у справі № 360/3996/18 - залишити без змін.

Повний текст судового рішення складений 10 вересня 2019 року.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з моменту її складення в порядку, визначеному ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Л.В. Ястребова

Судді:. Г.М. Міронова

І.Д. Компанієць