Справа № 308/10306/19
Суддя: Малюк В. М.
Дата ухвалення: 2019-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.09.2019 р. м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Малюк В.М.

при секретарі - Матіко Я.Ю.

за участю перекладача Лозінської А.І.
представника позивача - військової частини №1493 Чопського прикордонного загону ДПС України - Балог О.Ю.

та відповідача Ле Ван Хунг,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, адміністративну справу за адміністративним позовом військової частини № НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянина Соціалістичної Республіки Вєтнаму ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , про затримання з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію,-

В С Т А Н О В И В:

Військова частина № НОМЕР_1 Чопського прикордонного загону ДПС України звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з зазначеним адміністративним позовом мотивуючи його тим, що відповідач 03.09.2019 року був виявлений та затриманий в складі групи осіб, прикордонним нарядом від впс «Великий Березний» в 20 м. від лінії державного кордону на напрямку 133-134 прикордонних знаків при спробі незаконного перетину державного кордону з України в Словацьку Республіку.

Документи, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України або дають право на виїзд за межі території України, передбачені п.п. 16-19 та 20 ст.1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» у відповідача відсутні. Вказану особу було затримано відповідно до ст. 263 КУпАП.

За таких обставин, позивач просить затримати громадянина Соціалістичної Республіки Вєтнаму ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Представник позивача військової частини № НОМЕР_1 Чопського прикордонного загону ДПС України - Балог О.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_1 , у судовому засіданні позов визнав.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із частиною 1 стаття 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За правилами ч.7 ст.5 КАС України іноземці, особи без громадянства та іноземні юридичні особи користуються в Україні таким самим правом на судовий захист, що й громадяни та юридичні особи України.

Відповідно до ч.4 ст.46 КАС України громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, громадські об`єднання, юридичні особи, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень, в тому числі в інших випадках, коли право звернення до суду надано суб`єкту владних повноважень законом

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземця або осіб без громадянства визначені статтею 289 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом встановлено, що 03.09.2019 року ОСОБА_1 був виявлений та затриманий в складі групи осіб, прикордонним нарядом від впс «Великий Березний» в 20 м. від лінії державного кордону на напрямку 133-134 прикордонних знаків при спробі незаконного перетину державного кордону з України в Словацьку Республіку.

Частиною 3 ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 цього ж Закону нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону.

Судом встановлено, що відповідач із заявою про набуття статусу біженця до відповідних державних органів влади не звертався.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст. ст. 9, 29 Загальної декларації прав людини ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

У статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (із змінами і доповненнями) від 04.11.1950 року, ратифікованою Верховною Радою України 11.09.1997 року, задекларовано право кожного на свободу та особисту недоторканість, за винятком певних випадків, зокрема, законного арешту або затримання з метою запобігання недозволеному в`їзду особи в країну чи особи, щодо якої провадяться процедури депортації або екстрадиції.

Порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч. 1 ст. 3 КАС України).

Законом України «Про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки Вєтнам про реадмісію громадян обох держав» від 03 вересня 2008 року ратифіковано Угоду між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки Вєтнам про реадмісію громадян обох держав, підписану 25 вересня 2007 року в м. Нью-Йорку.

Відповідно до ст..2 Закону України «Про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки Вєтнам про реадмісію громадян обох держав» кожна Договірна Сторона, відповідно до пункту 1 статті 1, здійснює реадмісію осіб, які підлягають реадмісії та які, відповідно до результатів перевірки, відповідають таким вимогам: a) мають громадянство держави запитуваної Договірної Сторони, одночасно не маючи громадянства держави запитуючої Договірної Сторони чи будь-якої іншої держави; b) будь-коли до їхнього в`їзду на територію держави запитуючої Договірної Сторони мали законне постійне місце проживання на території держави запитуваної сторони та не мають постійного місця проживання в третій країні; c) підлягають чинному наказу про депортацію згідно із національним законодавством держави запитуючої Договірної Сторони.

З наведеного вбачається, що Україна здійснює реадмісію осіб, зокрема громадян Соціалістичної Республіки Вєтнам, які підлягають примусовому видворенню згідно із чинним законодавством.

Окрім зазначеного, процедура застосування реадмісії передбачена наказом МВС України № 158 від 16.02.2015 р., яким затверджено Інструкцію про порядок дій органів внутрішніх справ та органів охорони державного кордону з реалізації положень Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб, у якій зазначається … проведення заходів реадмісії з будь якою договірною Стороною передбачає ряд організаційних заходів, які включають процедуру ідентифікації особи, обмін інформацією між сторонами, та сам процес передачі особи від одного компетентного органу до другого компетентного органу.

Згідно з ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

За ч. 1 ст. 289 КАС України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів, а саме, затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Згідно з ч. 11 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців.

Таким чином, позовні вимоги щодо затримання відповідача з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 2, 6, 77, 246, 250, 289, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративним позовом - задоволити.

Затримати громадянина Соціалістичної Республіки Вєтнаму ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, на строк достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання.

Рішення може бути оскаржено з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст.289 КАС України у десятиденний строк із дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.п.15.5 п.15 розділу VII Перехідних положень КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Малюк В.М.