Справа № 158/1753/19
Суддя: Корецька В. В.
Дата ухвалення: 2019-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 158/1753/19
Провадження № 2-а/0158/113/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 вересня 2019 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області у складі:
головуючого судді Корецької В.В.,
за участю секретаря Оніщук Н.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, інспектора відділу безпеки дорожнього руху управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП лейтенанта поліції Чайки Олексія Леонідовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 836558 від 19.06.2019 року,-
в с т а н о в и в:
Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, інспектора відділу безпеки дорожнього руху управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП лейтенанта поліції Чайки Олексія Леонідовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 836558 від 19.06.2019 року.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 836558 від 19.06.2019 року його, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, за те, що він, 19.06.2019 року о 19 год. 20 хв. керуючи на 29 км автодороги Н-31, транспортним засобом «MAN TGS 18.360» реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричіпом марки «CRYOLOR» реєстраційний номер НОМЕР_2 , що перевозив небезпечний вантаж, був незадовільний стан знаків- табло небезпеки та не відповідають вимогам, а також була здійснена стоянка без використання противідкатних упорів, чим порушив ДОПНВ та 22.5 ПДР України. Даною постановою на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн.
Посилаючись на те, що адміністративного правопорушення він не вчиняв, поліцейським при винесені постанови про накладення адміністративного стягнення не здобуто належних та допустимих доказів, які б доводили його вину у вчиненні даного правопорушення, при винесені оскаржуваної постанови інспектором не роз`яснені його права та обов`язки, просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 836558 від 19.06.2019 року.
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 03.07.2019 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.
Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
29.07.2019 року від представника відповідача УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Марченко А.О. до суду надійшли письмові пояснення, згідно яких позовні вимоги заявлені позивачем не визнає, посилаючись на те, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 836558 від 19.06.2019 року відповідає вимогам чинного законодавства, є обґрунтованою, при винесенні оскаржуваної постанови інспектором не було порушено права позивача, просять в задоволенні позову відмовити. Разом з тим, просить проводити розгляд справи у його відсутності.
30.07.2019 року від відповідача інспектора відділу безпеки дорожнього руху управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Чайки О.Л. до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого заявлені позивачем позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що оскаржувана постанова винесена з дотриманням чинного законодавства, при винесені постанови по справі про адміністративне правопорушення дотримані права позивача, в задоволенні позову просить відмовити. Разом з тим, просить проводити розгляд справи у його відсутності.
Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 19.06.2019 року відносно ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 836558.
Підставою для винесення оскаржуваної постанови слугувало те, що 19.06.2019 року о 19 год. 20 хв. ОСОБА_1 керуючи на 29 км автодороги Н-31, транспортним засобом «MAN TGS 18.360» реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричіпом марки «CRYOLOR» реєстраційний номер НОМЕР_2 , що перевозив небезпечний вантаж, був незадовільний стан знаків- табло небезпеки та не відповідають вимогам, а також була здійснена стоянка без використання противідкатних упорів, чим порушив ДОПНВ та 22.5 ПДР України. Даною постановою на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн.. /а.с.10/.
Згідно п. 22.5 ПДР України за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах 4,35 м), за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах до 46 т), навантаження на одиночну вісь 11 т (для автобусів, тролейбусів 11,5 т), здвоєні осі 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11 т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 16 т, строєні осі понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 18 т, строєні осі понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.
Разом з тим, відповідно до п. 22.6 ПДР України транспортні засоби, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, повинні рухатися з увімкненим ближнім світлом фар, задніми габаритними ліхтарями та встановленими розпізнавальними знаками, передбаченими пунктом 30.3 цих Правил, а великовагові та великогабаритні транспортні засоби також з увімкненим проблисковим маячком (проблисковими маячками) оранжевого кольору.
Відповідно до абзацу «д» п. 30.3 ПДР України «Інформаційна таблиця небезпечного вантажу» - прямокутник помаранчевого кольору зі світлоповертальною поверхнею та каймою чорного кольору. Розміри знака, написи ідентифікаційних номерів виду небезпеки і небезпечної речовини та його розміщення на транспортних засобах визначаються Європейською Угодою про міжнародне дорожнє перевезення небезпечних вантажів.
Згідно абзацу «е» п. 30.3 ПДР України «Знак небезпеки» інформаційна таблиця у формі ромба, на якій зображено знак небезпеки. Зображення, розміри та розміщення таблиць на транспортних засобах визначаються Європейською Угодою про міжнародне дорожнє перевезення небезпечних вантажів.
Диспозиція ст. 132-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтуються висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Як вбачається із ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Як вбачається з доданої позивачем ОСОБА_1 до матеріалів позовної заяви фототаблиці вантажний автомобіль та напівпричіп містить інформаційну таблицю небезпечного вантажу та знак небезпеки, які перебувають у задовільному стані /а.с.14/.
Разом з тим, суд не приймає до уваги посилання позивача ОСОБА_1 у позовній заяві, представника відповідача УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Марченко А.О. у письмових поясненнях, та відповідача - інспектора відділу безпеки дорожнього руху управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Чайки О.Л. у відзиві на позовну заяву на Правила дорожнього перевезення небезпечних вантажів, затверджених наказом МВС України від 26.07.2004 року №822, оскільки даний наказ втратив чинність 05.10.2018 року.
Крім того, Рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, на яке посилається позивач, указуючи, що відповідач не мав права розглядати справу про адміністративне правопорушення на місці, було прийнято раніше, ніж набрав чинності Закон № 596-VIII від 14.07.2015 року. Крім того, в цьому Рішенні дано офіційне тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення». Конституційний Суд України зазначив, що в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «За місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.
Тож, посилання позивача у даному випадку на Рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року № 5-рп/2015 є недоречним.
Стосовно посилань позивача на те, що відповідач позбавив його можливості скористатися правовою допомогою, суд вважає необхідним зазначити, що оскільки санкція статті 132-1 КУпАП не передбачає позбавлення особи свободи адміністративного арешту, то відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Максименко проти України» обов`язкове забезпечення юридичної допомоги не потребується. Таким чином, відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя. Крім того, кожна особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за скороченим провадженням на місці вчинення адміністративного правопорушення, крім іншого, не позбавлена можливості викликати на місце розгляду справи будь-яку особу, яка має право на надання правової допомоги, або отримати всі необхідні юридичні консультації телефоном. Якщо ж особа не скористалася таким своїм правом і не отримала правову допомогу під час розгляду справи на місці вчинення адміністративного правопорушення, вона не позбавляється такого права і в подальшому при оскарженні ухваленої поліцейським постанови.
Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що відповідачами не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження скоєння позивачем адміністративного правопорушення, відсутність яких виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення, а постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 836558 від 19.06.2019 року скасуванню.
Керуючись ст. ст. 2, 10, 11, 241, 242, 243, 245, 246, 250, 251, 271, 286 КАС України, суд, -
у х в а л и в:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, інспектора відділу безпеки дорожнього руху управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП лейтенанта поліції Чайки Олексія Леонідовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 836558 від 19.06.2019 року - задовольнити.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 836558 від 19.06.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, адреса: м. Дніпро, пл. Троїцька, 2а.

Відповідач: Інспектор відділу безпеки дорожнього руху управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП лейтенанта поліції Чайки Олексія Леонідовича, адреса: м. Дніпро, пл. Троїцька, 2а.

Суддя Ківерцівського районного суду В.В. Корецька