Справа № 332/3048/19
Суддя: Яцун О. С.
Дата ухвалення: 2019-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3048/19
Провадження №: 2-а/332/26/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2019 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Яцуна О.С.,
за участю секретаряКоваль В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора з особливих доручень Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції майора поліції Петухова Юрія Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до старшого інспектора з особливих доручень УПП в Запорізькій області ДПП майора поліції Петухова Ю.В. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі. В обґрунтування позовних вимог зазначив про те, що 25.07.2019 року відповідачем винесено постанову серії БР №184313, в якій зазначено, що 25.07.2019 року о 12-50 годині, по вул. Південне шосе в м. Запоріжжі, ОСОБА_1 керував транспортним засобом KC-6471N, номерний знак НОМЕР_1 , ширина якого 2,75 м, без погодження з відповідним органом Національної поліції (норму, яку порушив позивач в постанові неможливо прочитати). За порушення вимог ПДР ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. Позивач вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а спірна постанова винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення, є незаконною та підлягає скасуванню. Також зазначає, що відповідач при розгляді адміністративної справи та при винесенні постанови не дотримався чинних норм, встановлених ПДР та нормативними документами, що регламентують порядок здійснення габаритно-вагового контролю, та, відповідно, не мав повноважень щодо прийняття рішення про визнання транспортного засобу великогабаритним. Крім цього зазначає, що в постанові не вказано, на підставі яких доказів відповідачем було зроблено висновок про перевищення дозволених габаритів та не зазначено порушену норму ПДР. На підставі викладеного, позивач просить скасувати зазначену постанову про накладення адміністративного стягнення та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень, причини неявки суду не повідомив. Відзиву на позовну заяву відповідач не надав. Будь-яких заяв чи клопотань від нього не надходило.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Судом встановлено, що 25.07.2019 року старшим інспектором з особливих доручень УПП в Запорізькій області ДПП майором поліції Петуховим Ю.В. винесено постанову серії БР №184313 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Як вбачається зі змісту вказаної постанови, 25.07.2019 року о 12-50 годині, по вул. Південне шосе в м. Запоріжжі, ОСОБА_1 керував транспортним засобом KC-6471N, номерний знак НОМЕР_1 , ширина якого 2,75 м, без погодження з відповідним органом Національної поліції (норму, яку порушив позивач в постанові неможливо прочитати).

У своїх доводах позивач посилається на Порядок, що визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування, затверджений Постановою Кабінету міністрів України від 27.06.2007 №879, відповідно до якого за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті посадові особи та/або працівника Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних, а його водієві видається довідка із зазначенням часу і місця здійснення контролю.

Крім того, відповідно до п.п.3-6 п.4, п.5 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженого спільним наказом №1007/1207 від 10.12.2013, працівники МВС мають право зупиняти транспортні засоби для проведення габаритно-вагового контролю лише у разі невиконання водієм вимог посадових осіб Укртрансбезпеки щодо зупинки транспортного засобу.

Таким чином, в порушення вимог вищевказаних нормативних актів, відповідачем не було складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю, належність транспортного засобу до великогабаритних не визначалась, акт про перевищення нормативних габаритних параметрів не складався, а відповідач не мав права зупиняти транспортний засіб для проведення габаритно-вагового контролю, а отже не мав повноважень щодо прийняття рішення про визнання транспортного засобу великогабаритним.

Водночас, заслуговують на увагу доводи позивача про відсутність доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП.

Незаконність винесеної відповідачем постанови про накладання адміністративного стягнення позивач обґрунтовує тим, що в його діях відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.132-1 КУпАП, оскільки відповідачем був порушений регламент проведення габаритно-вагового контролю та відсутні повноваження для його проведення.

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідач не подав відзиву на позов та не надав суду будь-яких об`єктивних і беззаперечних доказів в розумінні ст. 251 КУпАП, які підтверджують факт вчинення позивачем ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху, наявність в його діях складу адміністративних правопорушень та правомірність прийняття оскаржуваної постанови.

Таким чином, оскільки доказів вини позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України відповідачем не надано, суд приходить до висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, що в свою чергу свідчить про неправомірність складеної відносно останнього постанови про накладення адміністративного стягнення та, відповідно, необхідність її скасування.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, у зв`язку із встановленням судом відсутності доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, зазначене є підставою для закриття справи про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 77, 241-246, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 7, 9, 251, 258, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до старшого інспектора з особливих доручень Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції майора поліції Петухова Юрія Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі - задовольнити.

Скасувати постанову серії БР №184313 від 25.07.2019 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн., та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.С. Яцун