Справа № 826/3614/18
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2019-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 вересня 2019 року

Київ

справа №826/3614/18

адміністративне провадження №К/9901/24691/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гімона М.М.,

суддів: Гусака М.Б., Усенко Є.А.,

перевіривши касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.07.2019 про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі №826/3614/18 за позовом Публічного акціонерного товариства «Фармак» до Офісу великих платників податків ДФС, треті особи: Головне управління ДФС у м. Києві, Головний державний ревізор-інспектор відділу обслуговування акцизних складів та податкових постів Головного управління ДФС у м. Києві Анохіна Анна Геннадіївна, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

29.08.2019 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Офісу великих платників податків ДФС (далі - Офіс) на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.07.2019 про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Офісу на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.10.2018.

З поданих матеріалів касаційної скарги вбачається, що ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2019 апеляційну скаргу у цій справі залишено без руху та надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги, в тому числі і для подання обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин його пропуску, оскільки зазначену апеляційну скаргу подано після спливу строку встановленого для її подання.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційним судом встановлено, що рішення суду першої інстанції ухвалено 11.10.2018 та повний його текст складено того ж дня, проте апеляційну скаргу подано у червні 2019, що свідчить про звернення до суду з апеляційною скаргою поза межами строку встановленого статтею 295 КАС України. При цьому, в апеляційній скарзі скаржник зазначає, що вперше апеляційну скаргу було подано вчасно, проте вона була повернута листом Окружного адміністративного суду м. Києва №02.2-19/2158/18 від 14.11.2018 для виправлення описок. Разом з тим, зазначене матеріалами справи не підтверджено.

З огляду на наведене, подану апеляційну скаргу залишено без руху з метою надання скаржнику часу для подання відповідної заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження та сплати судового збору.

Проте, як вбачається з оскаржуваної ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.07.2019, скаржник у встановлений судом строк недоліки апеляційної скарги не усунув, зокрема, не направив на пропозицію суду заяву про поновлення строку апеляційного оскарження у цій справі.

У касаційній скарзі відповідач зазначає, що не погоджується з такими висновками апеляційного суду, оскільки вперше апеляційну скаргу було подано вчасно. Відсутність коштів для сплати судового збору перешкоджає їм реалізувати свої завдання та виконувати обов`язки. При цьому, ці обставини є об`єктивними та не залежать від волі Офісу, оскільки ним вчинялися всі необхідні дії, спрямовані на забезпечення сплати судового збору. Разом з тим, КАС України не передбачає строкових обмежень звернення до Суду протягом року, за умови поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження. Також зазначає, що неправомірне позбавлення Офісу права на апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції призведе до вагомих втрат Державного бюджету України. Звертає увагу, що право на судовий захист входить до переліку тих прав, що захищаються Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Проте, колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків апеляційного суду, оскільки відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

В даному випадку підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження стало саме те, що скаржник у строк, визначений судом, не подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, у зв`язку з чим доводи скаржника про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження є безпідставними. Доводів про те, що на виконання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, апелянтом подавалась така заява, касаційна скарга не містить.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що апеляційним судом прийнято правильне рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження за скаргою відповідача, оскільки скаржником не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження із повідомленням інших (поважних) підстав для поновлення такого строку.

Поряд суд касаційної інстанції зазначає, що відсутність у суб`єкта владних повноважень коштів для своєчасної сплати судового збору є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Відповідач, що діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від фінансових складнощів, як склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо сплати судового збору.

Слід зазначити, що право на апеляційний та у визначених законом випадках касаційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 15 травня 2008 року "Надточій проти України" принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 333 КАС України, у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З огляду на наведене та виходячи з того, що правильне застосовування апеляційним судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення та доводи наведені у касаційній скарзі не спростовують наведеного, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 133, 169, 295, 299, 333, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Офісу великих платників податків ДФС на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.07.2019 про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі №826/3614/18.

Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.М. Гімон

М.Б. Гусак

Є.А. Усенко ,

Судді Верховного Суду