Справа № 243/6964/19
Суддя: Гончарова А. О.
Дата ухвалення: 2019-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/243/91/2019
Номер справи 243/6964/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 29 » серпня 2019 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Гончарової А.О.,

за участю: секретаря судового засідання Малиновської І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі № 13 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 2 роти № 1 Батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Харківській області сержанта поліції Кириленка Сергія Віталійовича, третя особа на стороні відповідача: Департамент патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до поліцейського взводу № 2 роти № 1 Батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Харківській області сержанта поліції Кириленка Сергія Віталійовича, третя особа на стороні відповідача: Департамент патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, обгруновуючи свої позови: вимоги тим, що 20.06.2019 року поліцейським взводу № 2 роти № 1 Батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області, сержантом поліції Кириленком С.В., було винесено постанову ДП18 № 632997 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, та накладення стягнення у вигляді штрафу в 255 грн.

Відповідно до постанови відповідач стверджує, що ним порушено п. 8.4 правил дорожнього руху (Надалі ПДР). Однак вказане ствердження є безпідставним. Також дії поліцейського вважає неправомірними через те, що зазначена постанова винесена з грубими порушеннями моїх прав та свобод, не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню.

Вказує, що 20.06.2019 року о 15:20 год. він рухався за кермом транспортного засобу марки «DAF» моделі «ХF 95 380», з державним номерним знаком НОМЕР_1 у зчепленому стані з напівпричепом марки «SCHWSRZMULLER», моделі «SРА-ЗЕ», з державним номером НОМЕР_2 , по автошляху М-03 «Київ- Довжанське» у напрямку м. Слов`янськ. Рухаючись повз пост поліції, розташований на 429 км, вказаного автошляху, він був зупинений працівником Патрульної поліції. В ході діалогу, він представився як Поліцейський взводу № 2 роти № 1 Батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області, сержант поліції ОСОБА_2 ..

В ході подальшого діалогу він запитав у працівника поліції, про причину його зупинки, на що він повідомив, що начебто він був зупинений, через порушення правил дорожнього руху, а саме пункту 8.4 ПДР. Тобто він проїхав не виконавши вимогу знаку дорожнього знаку 3.15 (24 т.) зі встановленою додатковою табличкою 7.4 (28 с.), тобто він проїхав на автомобілі з загальною вагою понад 24 тони у час доби, коли температура повітря, сягала більше 28 градусів за Цельсієм. З чим він не погодився, так як не був впевнений, що на час зупинки мого транспортного засобу, температура повітря сягала позначки більше вказаної на табличці 7.4. Після чого він сказав поліцейському, що він не вчиняв ніякого правопорушення, та запитав як на момент зупинки він виміряв температуру повітря. Однак відповіді на своє питання не отримав. Тоді, уточнюючи своє питання він попросив поліцейського надати для ознайомлення об`єкт вимірювання температури яким проводилось замір. Чи будь які достовірні дані які б підтверджувати слова поліцейського про порушення мною ПДР.

Зупинивши його за вищезазначених обставин, поліцейський звинуватив його у порушенні ПДР України. Однак, він не отримав ніякого опису вказаної підстави, чи будь яких доказів вчинення правопорушення. Із даним звинуваченням він не погодився, оскільки правопорушень не вчиняв.

Крім того поліцейський зупинив його транспортний засіб 20.06.2019 о 15.20 годині. Натомість як вже виніс постанову 20.06.2019 о 15.30 годині Тобто поліцейський не надав будь якої фізичної змоги скористатись юридичною допомогою, чи вчинити будь які інші дії які б могли реалізувати його право на захист.

Зазначає, що поліцейським, який склав зазначену постанову було грубо порушено його право на захист, яке закріплено у ст. 268 КУпАП. Однак право на захист є одним з основних прав, Гарантованих Конституцією України і порушення цього права не є допустимим.

Просить суд, визнати незаконною та скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 632997 від 20 червня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення, справу про адміністративне правопорушення відносно мене закрити.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, але надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач поліцейський взводу № 2 роти № 1 Батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Харківській області сержант поліції Кириленко С.В. про у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Представник третьої особи: Департаменту Патрульної поліції у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі.

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 2 роти № 1 Батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Харківській області сержанта поліції Кириленка Сергія Віталійовича, третя особа на стороні відповідача: Департамент патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП України, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, які стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення дія правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги га заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, у п. 24 Постанови № 14 від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до п. 8.4 ПДР України, Дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи:

а) попереджувальні знаки. Інформують водіїв про наближення до небезпечної ділянки дороги і характер небезпеки. Під час руху по цій ділянці необхідно вжити заходів для безпечного проїзду;

б) знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги;

в) заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі;

г) наказові знаки. Показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження;

ґ) інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила;

д) знаки сервісу. Інформують учасників дорожнього руху про розташування об`єктів обслуговування;

е) таблички до дорожніх знаків. Уточнюють або обмежують дію знаків, разом з якими вони встановлені.

Відповідно до п. 3.15 ПДР України, забороняється рух транспортних засобів, у тому числі їх составів, загальна фактична маса яких перевищує зазначену на знакові.

Зона дії знака від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, до кінця населеного пункту. Дія знака не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

Відповідно до п. 7.4 ПДР України, Табличка суботні, недільні і святкові дні.

Табличка розміщується безпосередньо під знаками, з якими вона застосовується.

У постанові, яка оскаржується, відповідачем не наведено посилання на докази, якими обґрунтовується рішення, винесене останнім про накладення на позивача адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідач не надав суду жодних належних доказів, які достовірно підтверджують обставини порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, а саме п. 3.15 ПДР України.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти, встановлені судом, у сукупності, викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Аналізуючи усі обставини по справі та досліджені у судовому засіданні матеріали справи, враховуючи те, що відповідач не надав суду доказів, що позивач скоїв правопорушення при тих обставинах на які він посилається в постанові, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 7, 245, 247, 251, 280, 283, 286 КУпАП, ст. ст. 9, 72-77, 94, 139. 205, 241-246, 250, 251, 293, 295 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 2 роти № 1 Батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Харківській області сержанта поліції Кириленка Сергія Віталійовича, третя особа на стороні відповідача: Департамент патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову серії ДП18 № 632997 від 20.06.2019 року, винесену поліцейським взводу № 2 роти № 1 Батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Харківській області сержантом поліції Кириленком Сергієм Віталійовичем про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу, у сумі 255,00 грн.

Справу про адміністративне провадження у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка подається протягом 10 днів з дня його проголошення до Першого апеляційного адміністративного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, відповідно до п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду А.О. Гончарова