Справа № 640/2814/19
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2019-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/2814/19 Суддя (судді) першої інстанції: Кузьменко В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Чаку Є.В.

При секретарі: Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рейл Інжиніринг" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 червня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рейл Інжиніринг" до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві про зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рейл Інжиніринг" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві про:

1) зобов`язання відповідача не вважати подану 09 листопада 2018 року позивачем податкову звітність з податку на прибуток за три квартали 2018 року податковою декларацією у зв`язку з заповненням її з порушенням вимог пункту 48.3 статті 48 Податкового кодексу України;

2) зобов`язати відповідача надати позивачу письмове повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації з податку на прибуток за три квартали 2018 року з підстав відсутності у ній одного з обов`язкових реквізитів податкової декларації протягом п`яти днів з дня набрання рішенням суду законної сили

В обґрунтування позову позивач зазначив, що вважає протиправними дії відповідача щодо прийняття податкової декларації з податку на прибуток за три квартали 2018 року з підстав відсутності у ній одного з обов`язкових реквізитів, визначених положеннями пункту 48.3 статті 48 Податкового кодексу України, а також звертає увагу, що такі дії ДПІ у Печерському районі призвели до прийняття неправомірного податкового повідомлення-рішення від 11 грудня 2018 року № та нарахування ТОВ "Рейл Інжиніринг" грошового зобов`язання з податку на прибуток.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 червня 2019 року даний позов залишено без задоволення.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для відмови у прийнятті податкової звітності, тому поведінка ДПІ у Печерському районі відповідає вимогам Податкового кодексу України, а вимоги для її зобов`язання надати позивачу письмове повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації з податку на прибуток за три квартали 2018 року документально не підтверджуються. Крім того, виявивши помилки при заповненні податкової декларації позивач міг скористатись правом на їх виправлення у порядку п.50.1 статті 50 Податкового кодексу України, подавши відповідний уточнюючий розрахунок.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати рішення з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про задоволення адміністративного позову в повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги ідентичне обґрунтуванню позову.

Позивач, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Надіслав до суду клопотання, в якому просив відкласти розгляд справи у зв`язку з відпусткою представника позивача по пологам.

Колегією суддів відмовлено у задоволенні цього клопотання, оскільки неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи. Суд апеляційної інстанції не визнавав обов`язковою участь у судовому засіданні сторін.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення питання, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд за відсутності сторін у відкритому судовому засіданні без здійснення фіксування технічними засобами у відповідності до ч.4 статті 229 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи 09 листопада 2018 року ТОВ "Рейл Інжиніринг" подало до ДПІ у Печерському районі декларацію з податку на прибуток підприємств за 3 квартали 2018 року; згідно з платіжним дорученням від 19 листопада 2018 року №229 позивач сплатив самостійно визначену суму податкового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 1 406 160,00 грн.

На підтвердження цього позивач надав засвідчені копії податкової декларації з податку на прибуток підприємств за три квартали 2018 року, додатку АМ до рядка 12.1 додатка РІ до рядка 03 РІ податкової декларації "Інформація щодо нарахованої суми амортизації", звіту про фінансові результати за 9 місяців 2018 року та додатку РІ до рядка 03 РІ податкової декларації "Різниці".

Позивач вважає, що оскільки подана ним податкова декларація з податку на прибуток підприємств за три квартали 2018 року не містить посилань про наявність додатків, цей документ не вважається податковою звітністю і ДПІ у Печерському районі повинна була надати позивачу письмове повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації з податку на прибуток за три квартали 2018 року.

При цьому, товариство виявило недоліки у податковій декларації з податку на прибуток за три квартали 2018 року лише після надходження на адресу ТОВ "Рейл Інжиніринг" податкового повідомлення-рішення від 11 грудня 2018 року № про нарахування грошового зобов`язання з податку на прибуток за наслідками камеральної перевірки спірної податкової декларації.

З огляду на викладене ТОВ "Рейл Інжиніринг" звернулось до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку розглядуваним відносинам, колегія суддів виходила з такого.

Згідно пп. 16.1.2, 16.1.3 п. 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до п.49.1 та п.49.3 статті 49 Податкового кодексу України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Єдиною підставою для відмови у прийнятті податкової декларації засобами електронного зв`язку в електронній формі є недійсність електронного цифрового підпису такого платника податків, у тому числі у зв`язку із закінченням строку дії сертифіката відкритого ключа, за умови що така податкова декларація відповідає всім вимогам електронного документа і надана у форматі, доступному для її технічної обробки.

Пунктом 49.8 статті 49 Податкового Кодексу України встановлено, що прийняття податкової декларації є обов`язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов`язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Згідно пунктів 49.9, 49.10 статті 49 Податкового кодексу України за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом. Відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від`ємного значення об`єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов`язань тощо) забороняється.

За змістом пункту 49.11 статті 49 Податкового кодексу України у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов`язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови: у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв`язку, - протягом п`яти робочих днів з дня її отримання.

При цьому, за пунктом 48.3 статті 48 Податкового кодексу України податкова декларація повинна містити такі обов`язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); інформація про додатки, що додаються до податкової декларації та є її невід`ємною частиною; ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Отже, з аналізу наведених норм вбачається, що підставою для відмови у прийнятті податкової звітності є подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 Податкового кодексу України.

Відповідно до пунктів 46.1 та 46.2 статті 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Митні декларації прирівнюються до податкових декларацій для цілей нарахування та/або сплати податкових зобов`язань.

Додатки до податкової декларації є її невід`ємною частиною.

Позивач зазначає, що подана ним податкова декларація з податку на прибуток підприємств за три квартали 2018 року не містить посилань про наявність додатків, що є порушенням наведених вище норм Податкового кодексу, тому цей документ не може вважатися податковою звітністю, у зв`язку з чим ДПІ у Печерському районі повинна була надати позивачу письмове повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації з податку на прибуток за три квартали 2018 року.

Однак, колегія суддів не погоджується з даним твердженням позивача та підтримує позицію суду першої інстанції щодо того, що позивач не надав доказів, які б підтверджували, що згадані вище документи прийняті ДПІ у Печерському районі як податкова звітність, зокрема, у разі подання засобами електронного зв`язку в електронній формі - відповідної квитанції про прийняття.

Натомість, надані разом з позовом докази підтверджують, що ТОВ "Рейл Інжиніринг" було направлено податкову звітність з податку на прибуток за 3 квартали 2018 року, заповнену з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 Податкового кодексу України, проте, не підтверджено її прийняття ДПІ у Печерському районі, у зв`язку з чим відсутні підстави для відмови у прийнятті спірної податкової звітності та для надсилання відповідного повідомлення.

Відтак, дії ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві відповідає вимогам Податкового кодексу України, а позовна вимога про зобов`язання надати позивачу письмове повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації з податку на прибуток за три квартали 2018 року є безпідставною.

Разом з тим, як вірно зазначено в оскаржуваному рішенні, виявивши помилки при заповненні податкової декларації позивач міг скористатись правом на їх виправлення у порядку, передбаченому п.50.1 статті 50 Податкового кодексу України, подавши відповідний уточнюючий розрахунок.

Так, за нормами даної статті у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Окремо колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що наслідком розв`язання публічно-правового спору по суті має бути захист порушеного суб`єктивного права позивача. У разі незгоди з діями чи рішенням контролюючого органу вимога щодо зобов`язання відповідача не вважати подану 09 листопада 2018 року позивачем податкову звітність з податку на прибуток за три квартали 2018 року податковою декларацією у зв`язку з заповненням її з порушенням вимог пункту 48.3 статті 48 Податкового кодексу України не буде мати своїм правовим наслідком захист прав позивача.

Дії податкового органу щодо прийняття надісланої засобами електронного зв`язку податкової звітності чи надання позивачу письмового повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації з податку на прибуток з підстав відсутності у ній одного з обов`язкових реквізитів податкової декларації, не покладає на платника податків будь-якого обов`язку. Відповідно, не порушує жодних його прав, як і не призведе до захисту порушених, на думку позивача, прав.

Разом із тим, як встановлено судом, позивач звернувся із позовом до ДПІ у Печерському районі після отримання податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 11 грудня 2018 року №, яким збільшено ТОВ "Рейл Інжиніринг" суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на 5 355 225,00 грн. за наслідками камеральної перевірки податкової звітності з податку на прибуток за три квартали 2018 року.

Відтак, на думку колегії суддів, належним способом захисту порушених прав позивача буде саме оскарження податкового повідомлення-рішення від 11 грудня 2018 року №.

Таким чином, позовні вимоги ТОВ "Рейл Інжиніринг" про визнання протиправними дій ДПІ у Печерському районі та зобов`язання вчинити дії є безпідставними, необґрунтованими, а отже такими, що не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги відповідача зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Таким чином, вірним є висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні даного адміністративного позову.

Отже при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рейл Інжиніринг" - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 червня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Є.І. Мєзєнцев

Є.В. Чаку