Справа № 280/3440/19
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2019-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 року Справа № 280/3440/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

16 липня 2019 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у здійсненні розрахунку та виплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 07.05.2010 та Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.10.2011 по справі №2а-330/2010 за період з 21.01.2009 по день фактичної виплати пенсії, а саме по 31.05.2019;

зобов`язати відповідача здійснити розрахунок та виплату позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 07.05.2010 та Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.10.2011 по справі №2а-330/2010 за період з 21.01.2009 по день фактичної виплати пенсії, а саме по 31.05.2019.

Ухвалою суду від 22.07.2019 вищевказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. У встановлений строк позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 05.08.2019 відкрито спрощене (письмове) позовне провадження у справі.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.05.2010 по справі №2а-330/2010, яка була змінена постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.10.2011, зобов`язано УПФУ в Шевченківському районі м.Запоріжжя здійснити ОСОБА_1 додаткової пенсії, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, інваліду ІІ групи, у відповідності з вимогами встановленими ст.50, ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 21.01.2009, з розрахунку щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 75-ти відсотків мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, дорівнюючої прожитковому мінімуму, встановленому відповідно до Закону України «Про прожитковий мінімум», з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період. Зазначає, що за вказаними рішеннями судів органом Пенсійного фонду за період з 21.01.2009 по 22.07.2011 нараховано збільшення до пенсії на суму 10669,40 грн. Проте, рішення судів про перерахунок та виплату пенсії у збільшеному розмірі фактично було виконано лише 31.05.2019, у зв`язку з чим позивач звернувся до відповідача з заявою про нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів. Разом з тим, позивачу було безпідставно та необґрунтовано відмовлено у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів, що зумовило звернення з даним позовом до суду. Просить задовольнити позовні вимоги.

29.08.2019 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень зазначено, що тривале невиконання рішення судів виникло не з вини органу Пенсійного фонду, оскільки покриття витрат присуджених за вказаними рішеннями повинно здійснюватися за рахунок коштів Державного бюджету України, а відповідні асигнування на зазначені потреби не виділялись. Також, відповідач вказував на те, що грошові кошти в розмірі 10669,40 грн., які були нараховані Пенсійним фондом на виконання рішенням судів, були сплачені за платіжним дорученням Міністерства юстиції України. Відповідач зазначає, що відсутня вина в діях Пенсійного фонду щодо несвоєчасного виконання рішень судів, а сама виплата нарахована на виконання рішення суду носить разовий характер, у зв`язку з чим відсутні підстави для нарахування та виплати позивачу компенсації втрати частини доходів. Просить відмовити у задоволенні позовних.

На підставі приписів ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 07.05.2010 по справі №2а-330/2010 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 , зокрема зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Запоріжжя здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 державної пенсії та додаткової пенсії, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, інваліду ІІ групи, у відповідності з вимогами, встановленими ст.50, ч.4 ст.54, ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 21.01.2009 з розрахунку державної пенсії у розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком для непрацездатних громадян та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю з розрахунку 75-ти відсотків мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком дорівнюючої прожитковому мінімум, встановленому відповідно до Закону України «Про прожитковий мінімум», з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.10.2011 у справі №2а-330/2010 частково задоволено апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Запоріжжя, постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 07.05.2010 зобов`язання Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Запоріжжя провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 державної пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до вимог ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, за період 21.01.2009, з урахуванням вже сплачених позивачеві сум та визнання неправомірними дій щодо зазначених обставин скасовано та в задоволенні цієї частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. В решті постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 07.05.2001 залишено без змін.

Матеріалами адміністративної справи підтверджується, що на виконання постанови Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 07.05.2010 та Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.10.2011, ОСОБА_1 нараховано грошові кошти в розмірі 10669,40 грн.

31 травня 2019 року органом Державної казначейської служби України здійснено перерахування на користь позивача грошових коштів в розмірі 10669,40 грн., на виконання вищевказаних рішень судів (а.с.16).

10 червня 2019 року позивач звернувся до Головного управління ПФУ в Запорізькій області з заявою про нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів.

Листом Шевченківського відділу обслуговування громадян ГУ ПФУ в Запорізькій області позивачу відмовлено у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів, з посиланням на те, що виплата коштів в розмірі 10669,40 грн. носила разовий характер, а відтак на таку виплату не нараховується відповідна компенсація.

Позивач не погодившись з діями відповідача щодо невиплати компенсації втрати частини доходів, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

За приписами статті 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до частини другої статті 46 Закону №1058-IV нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Згідно із статтями 1, 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі Закон №2050-ІІІ) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159 затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, дія якого поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи) (далі Порядок №159).

Пунктом 2 Порядку №159 визначено, що компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Наведене свідчить, що основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком №159, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу, в тому числі пенсії, у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер.

Також, дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (зокрема, пенсії).

Виплата компенсації втрати частини доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його (доходу) нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічний правовий підхід до застосування вказаних норм права викладено Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року (справа №336/4675/17), від 21 червня 2018 року (№523/1124/17) та від 03 липня 2018 року (справа №521/940/17).

В даному випадку нарахування та виплата позивачу частини пенсії відбулась у зв`язку із прийняттям пенсійним органом відповідних рішень, на виконання судових рішень у справі №2а-330/2010.

Відповідачем було порушено строки виплати позивачу нарахованих йому за рішенням суду сум пенсії, що свідчить про наявність обов`язку нарахувати та виплати компенсацію втрати частини доходів.

При цьому, суд відхиляє посилання відповідача на те, що здійснені виплати носять разовий характер, оскільки встановлено, що сума коштів в розмірі 10669,40 грн. утворилась як різниця між сумами пенсії яка фактично виплачувалась позивачу та сумою пенсії яка повинна була виплачуватись.

Також, суд відхиляє доводи Пенсійного фонду про те, що позивачу кошти в розмірі 10669,40 грн. були виплачені з урахуванням компенсації втрати частини доходів, оскільки доказів такого до суду не надано.

Згідно вимог статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

З урахування того, що позивач звільнений від сплати судового збору, питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 158-Б, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови у здійсненні розрахунку та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 07.05.2010 та Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.10.2011 по справі №2а-330/2010 за період з 21.01.2009 по день фактичної виплати пенсії, а саме по 31.05.2019.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 07.05.2010 та Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.10.2011 по справі №2а-330/2010 за період з 21.01.2009 по день фактичної виплати пенсії, а саме по 31.05.2019.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Новікова