Справа № 440/747/19
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2019-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2019 р.Справа № 440/747/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Бегунца А.О. ,

за участю секретаря судового засідання Жданюк Г.О.

представника позивача: Книша С.І.,

відповідача: ОСОБА_1 ,

представників відповідача: Сиромятнікова В.В., Андрусіва А.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.05.2019 року, суддя А.Б. Головко, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 24.05.19 року по справі № 440/747/19

за позовом ОСОБА_2

до Старшого оперуповноваженого оперативно-пошукового відділу управління карного розшуку ГУНП в Полтавській області майор поліції Єрмакова Віталія Вікторовича , Головного управління Національної поліції в Полтавській області

про визнання дій неправомірними,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_2 , звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до старшого оперуповноваженого оперативно-пошукового відділу управління карного розшуку ГУНП в Полтавській області майора поліції Єрмакова Віталія Вікторовича, Головного Управління Національної поліції в Полтавській області, в якому просив суд:

- визнати незаконними дії старшого оперуповноваженого оперативно-пошукового відділу управління карного розшуку ГУНП майора поліції Єрмакова Віталія Вікторовича, які полягали в незаконній зупинці та огляді документів, вантажу, перевірці автотранспорту, незаконного затримання особи та не складання відповідних процесуальних документів.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено про протиправність дій старшого оперуповноваженого оперативно-пошукового відділу управління карного розшуку ГУНП в Полтавській області майора поліції Єрмакова В.В.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 15.05.2019 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом при вирішенні справи норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи.

Відповідачем, Головним Управлінням Національної поліції в Полтавській області, подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 02.09.2019 представники сторін та відповідач підтримали свої правові позиції по справі.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, відповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що наказом ГУНП в Полтавській області від 05.11.2018 №1213 співробітники ГУНП, в т.ч. старший оперуповноважений оперативно-пошукового відділу управління карного розшуку ГУНП майор поліції Єрмаков Віталій Вікторович, були задіяні до проведення оперативно-профілактичних заходів на території обслуговування Великобагачанського та Диканського відділень поліції Миргородського ВП ГУНП з 07 по 16 листопада 2018 року.

Зі змісту п. 2 ч. 4 вказаного вище наказу встановлено, що під час проведення оперативно профілактичних заходів працівникам поліції необхідно спрямувати основні зусилля, зокрема, на попередження та виявлення фактів незаконної порубки лісу (а.с. 14-16).

09.11.2018 ОСОБА_1 перебував на відпрацюванні Великобагачанського району. Під час відпрацювання ОСОБА_1 , капітан поліції ОСОБА_3 та капітан поліції ОСОБА_4 помітили, що на узбіччі автодороги с. Затон - с. Байрак стоїть вантажний автомобіль «Рено» д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом, завантаженим деревиною породи сосна.

В позовній заяві ОСОБА_2 зазначає, що старшим оперуповноваженим оперативно-пошукового відділу управління карного розшуку ГУНП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_1 було зупинено вантажний автомобіль «Рено» д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом, завантаженим деревиною породи сосна, було оглянуто документи та вантаж.

Вважаючи вчинені дії щодо зупинки та огляду документів, вантажу, перевірці автотранспорту, незаконного затримання особи та не складання відповідних процесуальних документів неправомірними, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком та зазначає наступне.

Так, правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України від 02.07.2015 № 580-VIII "Про національну поліцію України" (надалі - Закон № 580-VIII).

Відповідно до п. 1-3 ч. 1 ст. 23 Закону № 580-VIII, поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 30 Закону № 580-VIII, поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом.

Поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону № 580-VIII, поліція може застосовувати, крім іншого, такі превентивні заходи: перевірка документів особи; опитування особи; поверхнева перевірка і огляд.

Згідно з ст. 32 Закону № 580-VIII, поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках: 1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи; 2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; 3) якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю; 4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо; 5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події; 6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення.

Як вже зазначалось вище, 09.11.2018 ОСОБА_1 перебуваючи на відпрацюванні Великобагачанського району разом з капітаном поліції ОСОБА_5 та капітан поліції ОСОБА_4 помітивши, що на узбіччі автодороги с. Затон - с. Байрак стоїть вантажний автомобіль «Рено» д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом, завантаженим деревиною породи сосна, вирішив пересвідчитися, що завантаження деревини здійснилося на законних підставах та з цією метою разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 підійшов до водія вказаного автомобіля.

На прохання ОСОБА_1 до водія ОСОБА_6 надати документи щодо походження вантажу та на підтвердження правомірності дій із деревиною, останній повідомив, що вказані документи відсутні, але невдовзі ОСОБА_2 , на якого працював водій, ці документи привезе.

Зі спливом часу, приїхала стороння особа на автомобілі ВАЗ 2106 та передала водію ОСОБА_6 квитанцію (накладну) на відпуск Псільським лісництвом продукції ФОП « ОСОБА_2 ». В зазначеній накладній був зазначений час завантаження, який співпадав з часом, коли ОСОБА_1 з колегами приблизно підійшли до вантажного автомобіля. Також у ній зазначалися чіткі дані авто марки «Рено Магнум» з напівпричепом, описано продукцію, яка була завантажена, але місце завантаження (населений пункт) зазначено за 30км. від того місця де фактично стояв транспортний засіб.

На питання щодо достовірності даного документа гр. ОСОБА_6 повідомив, що з даного приводу необхідно спілкуватися з ФОП « ОСОБА_2 », але він в телефонному режимі водієві повідомив, що не приїде.

Встановивши, що законних підстав для завантаження автомобіля деревиною немає, ОСОБА_1 зателефонував на службу « 102» та повідомив про виявлене ним правопорушення. В подальшому на місце події прибула слідчо-оперативна група, якою були здійснені усі необхідні процесуальні дії, передбачені КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про хибність доводів позивача про те, що ОСОБА_1 здійснив зупинку транспортного засобу, оскільки жодних доказів на підтвердження вказаної обставини позивачем не надано.

Враховуючи зазначене, положення ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» щодо підстав зупинки транспортного засобу поліцейським, про які зазначено в адміністративному позові не можуть застосовуватися у даному випадку, бо ОСОБА_1 автомобіль марки «Рено Магнум 440.1 ST» д.н.з. НОМЕР_1 не зупиняв, що підтверджується свідченнями капітаном поліції ОСОБА_3 , допитаного в якості свідка, отриманими судом першої інстанції під час розгляду справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, показаннями свідків.

Крім того, ОСОБА_1 відповідно до наказу ГУНП в Полтавській області від 05.11.2018 №1213 окрім завдань, визначених в даному наказі, був зобов`язаний виконувати обов`язки, що прямо передбачені Законом України «Про Національну поліцію», застосувавши при цьому передбачені законом превентивні поліцейські заходи.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачі, суб`єкти владних повноважень, виконали обов`язок, покладений на них відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України та довели правомірність вчинених дій.

Враховуючи вказане вище, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції, що старший оперуповноважений оперативно-пошукового відділу управління карного розшуку ГУНП в Полтавській області майора поліції Єрмаков В.В. діяв правомірно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України, як цього вимагає ст. 19 Конституції.

Крім того, у рішенні ЄСПЛ від 21.01.1999 р. по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

Відповідно до ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.05.2019 року по справі № 440/747/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)С.С. Рєзнікова
Судді(підпис) (підпис) О.М. Мінаєва А.О. Бегунц
Повний текст постанови складено 06.09.2019 року