Справа № 280/2958/19
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

28 серпня 2019 року (10 год. 15 хв.)Справа № 280/2958/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Калашник Ю.В., секретар судового засідання Стовбур А.Ю.,

за участю представників: позивача Дондик Г.П., відповідачів Большакова К.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжторгпродукт» до Головного управління ДФС у Запорізькій області; Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Запоріжторгпродукт» (далі позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду (далі - суд) із позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач 1 або ГУ ДФС у Запорізькій області), Державної фіскальної служби України (далі відповідач 2 або ДФС України), у якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд:

визнати протиправними та скасувати рішення відповідача 1, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, а саме: №1092138/37834589 від 01.03.2019; №1096623/37834589 від 06.03.2019, №1096662/37834589 від 06.03.2019, №1096653/37834589 від 06.03.2019, №1096739/37834589 від 06.03.2019, №1096724/37834589 від 06.03.2019, №1096729/37834589 від 06.03.2019, №1096736/37834589 від 06.03.2019.

зобов`язати відповідача 2 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні: №22 від 23.01.2019, №23 від 24.01.2019, №24 від 25.01.2019, №26 від 26.01.2019, №27 від 27.01.2019, №29 від 28.01.2019, №31 від 29.01.2019, №33 від 30.01.2019, які складені товариством з обмеженою відповідальністю «Запоріжторгпродукт», датою їх фактичного отримання 15.02.2019.

На обґрунтування позовних вимог у позовній заяві зазначає, що позивачем направлено на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №22 від 23.01.2019, №23 від 24.01.2019, №24 від 25.01.2019, №26 від 26.01.2019, №27 від 27.01.2019, №29 від 28.01.2019, №31 від 29.01.2019, №33 від 30.01.2019. Проте, позивачу надійшли квитанції про зупинення усіх податкових накладних на підставі п.1.6. п.1 Критеріїв ризиковості. Позивачем надано повідомлення з первинними документами, проте рішеннями відповідача 1 відмовлено у реєстрації податкових накладних, оскільки платником податку не надано копій документів, а саме: розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків. Проте, в оскаржуваних рішеннях комісії ГУ ДФС, контролюючим органом проігноровано дану вимогу, хоча платником податку до повідомлення додавались копії первинних документів, які підтверджують правомірність здійснення даної операції у кількості 82 документи. Всі документи які були надані для реєстрації податкових накладних, були складені у відповідності до вимог законодавства та містили всі необхідні реквізити. Жодна із ознак критеріїв ризиковості платника податків не має будь-якого відношення до ТОВ «Запоріжторгпродукт», оскільки позивач здійснює свою діяльність прозоро та в рамках правового поля. Відповідачем-1 протиправно були прийняті рішення про відмову в реєстрації податкових. Вважає, що позивачем виконані всі передбачені законодавством умови для автоматичної реєстрації податкових накладних, проте, податкові накладні не зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, що порушує права позивача.

Ухвалою суду від 24.06.2019 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 23.07.2019.

У підготовчому засіданні оголошувалась перерва до 01.08.2019.

01.08.2019 до суду надійшов відзив на уточнену позовну заяву, в якому представник відповідачів позовні вимоги не визнає, зокрема зазначає, реєстрація податкових накладних була зупинена відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України. Зазначені податкові накладні відповідали вимогам пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку» та було запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішень про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Позивачем до контролюючого органу в електронному вигляді надані Повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено. Представник відповідачів у відзиві вказує, що підставою для прийняття Комісією ГУ ДФС в Запорізькій області Рішень про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних є відсутність: первинних документів щодо сплати, банківські виписки на реалізацію. У відзиві зазначено, що пунктом 14 Постанови №117 встановлений перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе, зокрема, первинні документи щодо постачання; придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки. Цей перелік необхідних документів є одним для всіх, і в залежності від галузевої специфіки по господарській операції платник податку повинен надати документи з цього переліку, а не на власний розсуд. Вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 01.08.2019 закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд справи по суті на 28.08.2019.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю із підстав, викладених в уточненій позовній заяві.

Представник відповідача проти позову заперечив та надав пояснення, відповідно до поданого суду відзиву.

Сторони під час розгляду справи у судовому засіданні повідомили, що ними надано всі необхідні документи для вирішення спору по суті.

Враховуючи норми ч.3 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України), у судовому засіданні 28.08.2019 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, допитавши свідків, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, судом встановлено наступне.

Спірні правовідносини між сторонами виникли щодо реєстрації податкових накладних, складених позивачем, а саме: №22 від 23.01.2019, №23 від 24.01.2019, №24 від 25.01.2019, №26 від 26.01.2019, №27 від 27.01.2019, №29 від 28.01.2019, №31 від 29.01.2019, №33 від 30.01.2019.

Відповідно до приписів п.201.10 ст.201 ПК України позивачем складено податкову накладну №22 від 23.01.2019 та 15.02.2018 направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно отриманої квитанції №1 від 15.02.2019 податкову накладну прийнято, але реєстрацію зупинено.

На виконання п.п.201.16.2. п.201.16. ст.201 ПК України позивачем направлено повідомлення від 27.02.2019 №3 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої/го зупинена, копії:

договір поставки №0301/19 від 03.01.2019 з ТОВ «Колоскове поле», договору №2009/18 від 20.09.2018 ТОВ «Оптімус агро Трейд», договору №2012/18 РД-ЗБ від 20.12.2018 з ТОВ «БІОТРЕЙД», договір перевезення вантажів автомобільним транспортом № 21/12 від 21.12.2018 з ТОВ «АЗОВТРАНСАВТО», Договір на переробку сировини № 01 РД -2/18 від 03.12.2018 з ТОВ «Мелітопольский олійноекстраційний завод», видаткова накладна з придбання сировини №18 від 17.01.2019, товарно-транспортні накладні №570411 від 17.01.2019, видаткова накладна № РН-0000003 від 18.01.2019, товарно-транспортна накладної №0003 від 18.01.2019, акт наданих послуг №18 переробки сировини від 18.01.2019, видаткова накладна на реалізацію №РН-0000017 від 23.01.2019 та товарно-транспортна накладна №000000020 від 23.01.2019, Акт виконаних робіт № 1 від 30.01.2019 за період з 18.01.2019 - 30.01.2019.

Рішенням відповідача 1 від 01.03.2019 №1092138/37834589 було відмовлено у реєстрації податкової накладної №22 від 23.01.2019.

Відповідно до приписів п.201.10. ст.201 України позивачем складено податкову накладну №23 від 24.01.2019 та 15.02.2019 направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно отриманої квитанції №1 від 15.02.2019 податкову накладну прийнято, але реєстрацію зупинено.

На виконання п.п.201.16.2. п.201.16. ст.201 України позивачем направлено повідомлення від 27.02.2019 №3 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої зупинена, а саме: договір №2009/18 від 20.09.2018 ТОВ «Оптімус агро Трейд», договір №2012/18 РД-ЗБ від 20.12.2018 з ТОВ «БІОТРЕЙД», договір перевезення вантажів автомобільним транспортом № 21/12 від 21.12.2018 з ТОВ «АЗОВТРАНСАВТО», Договір на переробку сировини № 01 РД -2/18 від 03.12.2018 з ТОВ «Мелітопольский олійноекстраційний завод», видаткова накладна з придбання сировини № ВН-1 від 18.01.2019, №ВН-2 від 18.01.2019, № ВН-3 від 18.01.2019, №РН-0000003 від 18.01.2019, товарно-транспортні накладні № 322334 від 18.01.2019, №322335 від 18.01.2019, №322333 від 18.01.2019 №0003 від 18.01.2019, акт наданих послуг № 23 переробки сировини від 20.01.2019, видаткова накладна на реалізацію №РН-0000018 від 24.01.2019 та товарно-транспортна накладна №000000023 від 24.01.2019, Акт виконаних робіт № 1 від 30.01.2019 за період з 18.01.2019 - 30.01.2019.

Рішенням комісії ГУ ДФС у Запорізькій області від 06.03.2019 №1096623/37834589 відмовлено у реєстрації податкової накладної №23 від 24.01.2019.

Відповідно до приписів п.201.10 ст.201 України позивачем складено податкову накладну №24 від 25.01.2019 та направлено 15.02.2019 для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно отриманої квитанції №1 від 15.02.2019 податкову накладну прийнято, але реєстрацію зупинено.

На виконання п.п.201.16.2. п.201.16. ст.201 України позивачем направлено повідомлення від 27.02.2019 №3 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої зупинена, а саме: договір №СХ2019-01-14/НС-01 від 14.01.2019 з ТОВ «Аграрний Холдінг АКС», договір №2009/18 від 20.09.2018 ТОВ «Оптімус агро Трейд», договір №2012/18 РД-ЗБ від 20.12.2018 з ТОВ «БІОТРЕЙД», договір перевезення вантажів автомобільним транспортом № 21/12 від 21.12.2018 з ТОВ «АЗОВТРАНСАВТО», договір на переробку сировини № 01 РД -2/18 від 03.12.2018 з ТОВ «Мелітопольский олійноекстраційний завод», видаткова накладна з придбання сировини № ВН-1 від 18.01.2019, №ВН-2 від 18.01.2019, № ВН-3 від 18.01.2019, товарно-транспортні накладні №322334 від 18.01.2019, №322335 від 18.01.2019, №322333 від 18.01.2019, акт наданих послуг № 23 переробки сировини від 20.01.2019, видаткова накладна на реалізацію №РН-0000019 від 25.01.2019 та товарно-транспортна накладна №000000024 від 25.01.2019, Акт виконаних робіт № 1 від 30.01.2019 за період з 18.01.2019 - 30.01.2019.

Рішенням відповідача 1 від 06.03.2018 №1096662/37834589 відмовлено у реєстрації податкової накладної №24 від 25.01.2019.

Відповідно до приписів п.201.10. ст.201 ПК України позивачем складено податкову накладну №26 від 26.01.2019 та направлено 15.02.2019 для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно отриманої квитанції №1 від 15.02.2019 податкову накладну прийнято, але реєстрацію зупинено.

На виконання п.п.201.16.2. п.201.16. ст.201 ПК України позивачем направлено повідомлення від 27.02.2019 №3 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої зупинена, копії: договір 0301/19 від 03.01.2019 з ТОВ «Коласкове поле», договір № 2009/18 від 20.09.2018 ТОВ «Оптімус агро Трейд», договір №2012/18РД-ЗБ від 20.12.2018 з ТОВ «БІОТРЕЙД», договір перевезення вантажів автомобільним транспортом № 21/12 від 21.12.2018 з ТОВ «АЗОВТРАНСАВТО», договір на переробку сировини № 01 РД -2/18 від 03.12.2018 з ТОВ «Мелітопольский олійноекстраційний завод», видаткова накладна з придбання сировини № 19 від 19.01.2019р, №20 від 19.01.2019, товарно-транспортні накладні № 570413 від 19.01.2019, №570415 від 20.01.2019, акт наданих послуг № 25 переробки сировини від 21.01.2019, видаткова накладна на реалізацію №РН-0000020 від 26.01.2019 та товарно-транспортна накладна №000000027 від 26.01.2019, Акт виконаних робіт №1 від 30.01.2019 за період з 18.01.2019 по 30.01.2019.

Рішенням комісії ГУ ДФС у Запорізькій області від 06.03.2019 №1096653/37834589 відмовлено у реєстрації податкової накладної №26 від 26.01.2019.

Відповідно до приписів п.201.10. ст.201 ПК України позивачем складено податкову накладну №27 від 27.01.2019 та направлено 15.02.2019 для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно отриманої квитанції №1 від 15.02.2019 податкову накладну прийнято, але реєстрацію зупинено.

На виконання п.п.201.16.2. п.201.16. ст.201 ПК України позивачем направлено повідомлення від 27.02.2019 №3 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої/го зупинена, копії: договір 0301/19 від 03.01.2019 з ТОВ «Коласкове поле», договір № 2009/18 від 20.09.2018 ТОВ «Оптімус агро Трейд», договору №2012/18 РД-ЗБ від 20.12.2018 з ТОВ «БІОТРЕЙД», договір перевезення вантажів автомобільним транспортом № 21/12 від 21.12.2018 з ТОВ «АЗОВТРАНСАВТО», договір поставки №25/01-19 від 25.01.2019 з «ТОВ «ІДСФ», договір на переробку сировини № 01 РД -2/18 від 03.12.2018 з ТОВ «Мелітопольский олійноекстраційний завод». Видаткова накладна з придбання сировини № 21 від 21.01.2019, товарно-транспортні накладні № 570416 від 21.01.2019, акт наданих послуг №31 переробки сировини від 23.01.2019, видаткова накладна на реалізацію №РН-0000021 від 27.01.2019 та товарно-транспортна накладна №000000028 від 27.01.2019, Акт виконаних робіт № 1 від 30.01.2019 за період з 18.01.2019 по 30.01.2019.

Рішенням відповідача 1 від 06.03.2019 №1096739/37834589 відмовлено у реєстрації податкової накладної №27 від 27.01.2019.

Відповідно до приписів п.201.10. ст.201 ПК України позивачем складено податкову накладну №29 від 28.01.2019 та направлено 15.02.2019 для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно отриманої квитанції №1 від 15.02.2019 податкову накладну прийнято, але реєстрацію зупинено.

На виконання п.п.201.16.2. п.201.16. ст.201 ПК України позивачем направлено повідомлення від 27.02.2019 №3 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої/го зупинена, копії: договір №20012019 від 20.01.2019 з ТОВ «Урожай України», договір №2012/18-РД-ЗБ від 20.12.2018 з ТОВ «БІОТРЕЙД», договір перевезення вантажів автомобільним транспортом № 21/12 від 21.12.2018 з ТОВ «АЗОВТРАНСАВТО», договір на переробку сировини № 01 РД -2/18 від 03.12.2018 з ТОВ «Мелітопольский олійноекстраційний завод», видаткова накладна з придбання сировини № 14 від 25.01.2019, товарно-транспортні накладні № Р14 від 25.01.2019, видаткова накладна на реалізацію №РН-0000023 від 28.01.2019 та товарно-транспортна накладна №000000029 від 28.01.2019, Акт виконаних робіт №1 від 30.01.2019 за період з 18.01.2019 по 30.01.2019.

Рішенням комісії ГУ ДФС у Запорізькій області від 06.03.2019 №1096724/37834589 відмовлено у реєстрації податкової накладної №29 від 28.01.2019.

Відповідно до приписів п.201.10 ст.201 ПК України позивачем складено податкову накладну №31 від 29.01.2019 та направлено 15.02.2019 для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно отриманої квитанції №1 від 15.02.2019 податкову накладну прийнято, але реєстрацію зупинено.

На виконання п.п.201.16.2. п. 201.16. ст.201 ПК України позивачем направлено повідомлення від 27.02.2019 №3 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої/го зупинена, копії: договір №25/01-19 від 25.01.2019 з ТОВ «ІДСФ», договір №2012/18 -РД-ЗБ від 20.12.2018 з ТОВ «БІОТРЕЙД», договір перевезення вантажів автомобільним транспортом №21/12 від 21.12.2018 з ТОВ «АЗОВТРАНСАВТО», договір на переробку сировини № 01 РД-2/18 від 03.12.2018 з ТОВ «Мелітопольський олійноекстраційний завод», видаткова накладна з придбання сировини № 2 від 26.01.2019, товарно-транспортні накладні № 2 від 26.01.2019, видаткова накладна на реалізацію №РН- 0000024 від 29.01.2019 та товарно-транспортна накладна №000000031 від 29.01.2019, акт виконаних робіт №1 від 30.01.2019 за період з 18.01.2019 по 30.01.2019.

Рішенням комісії ГУ ДФС у Запорізькій області від 06.03.2019 №1096729/37834589 відмовлено у реєстрації податкової накладної №31 від 29.01.2019.

Відповідно до приписів п.201.10 ст.201 ПК України позивачем складено податкову накладну №33 від 30.01.2019 та направлено 15.02.2019 для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно отриманої квитанції №1 від 15.02.2019 податкову накладну прийнято, але реєстрацію зупинено.

На виконання п.п.201.16.2. п.201.16. ст.201 ПК України позивачем направлено повідомлення від 27.02.2019 №3 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої/го зупинена, копії: договір №25/01-19 від 25.01.2019 з ТОВ «ІДСФ», договір №2012/18-РД-ЗБ від 20.12.2018 з ТОВ «БІОТРЕЙД», договір перевезення вантажів автомобільним транспортом № 21/12 від 21.12.2018 з ТОВ «АЗОВТРАНСАВТО», договір №2009/18 від 20.09.2019 з ТОВ «Оптимусагро Трейд», договір на переробку сировини № 01 РД -2/18 від 03.12.2018 з ТОВ «Мелітопольський олійноекстраційний завод», видаткова накладна з придбання сировини № 2 від 26.01.2019, товарно-транспортні накладні № 2 від 26.01.2019, видаткова накладна на реалізацію №РН-000025 від 30.01.2019 та товарно-транспортна накладна №000000032 від 30.01.2019, акт надання послуг №35 від 27.01.2019, акт виконаних робіт № 1 від 30.01.2019 за період з 18.01.2019 - 30.01.2019.

Рішенням комісії ГУ ДФС від 06.03.2019 №1096736/37834589 відмовлено у реєстрації податкової накладної №33 від 30.01.2019.

Як вбачається зі змісту рішень про відмову у реєстрації податкових накладних №22 від 23.01.2019, №23 від 24.01.2019, №24 від 25.01.2019, №26 від 26.01.2019, №27 від 27.01.2019, №29 від 28.01.2019, №31 від 29.01.2019, №33 від 30.01.2019, у реєстрації відмовлено у зв`язку з ненаданням платником податку копій документів, а саме: розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

Вважаючи прийняті відповідачем 1 рішення протиправним позивач звернувся до суду із даним позовом про їх скасування та зобов`язання відповідача 2 зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі Податковий кодекс України).

Відповідно до підпункту 16.1.2,16.1.3 пункт 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

В абз.1 п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України зазначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб`єкти підприємницької діяльності можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Згідно з абз.1-2 п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Як зазначено у п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.56.23 ст.56 Податкового кодексу України, оскарження рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється у порядку, визначеному цією статтею з урахуванням таких особливостей: 56.23.1 скарга на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних подається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику; 56.23.2 скарга на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних розглядається в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, за участі уповноваженої особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику; 56.23.3 скарга на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних розглядається протягом 10 календарних днів з дня отримання такої скарги центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику. Термін розгляду скарги не може бути продовженим; (…).

У Листі Державної фіскальної служби України №959/99-99-07-18 від 21.03.2018 «Критерії ризиковості платника податку», зокрема, зазначено: «1.Платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо: 1.6. комісії головних управлінь ДФС в областях, м.Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим); дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації; платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс); наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником. Головні управління ДФС в областях, м.Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 - 1.6 цих Критеріїв. Ризиковість платника податку може бути встановлено у разі виконання хоча б одного з критеріїв, визначених у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв. Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення. …».

Доказів наявності підстав для віднесення позивача до ризикових платників податків відповідно до пп.1.6 п.1 Листа Державної фіскальної служби України №959/99-99-07-18 від 21.03.2018 при прийняті ГУ ДФС у Запорізькій області оскаржуваних рішень про відмову в реєстрації податкових накладних відповідачем 1 суду не надано.

Також, під час розгляду справи судом, відповідачами не було надано суду жодних доказів щодо приналежності позивача до перелічених категорій ризикових платників податків.

У п.18-п.21 «Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», затвердженому 21.02.2018 постановою Кабінету Міністрів України №117 (який діяв під час прийняття відповідачем спірних рішень), передбачено: «18. Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів. 19. Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м.Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). 20. Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі. 21. Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства».

Відповідно до п.21 «Порядку роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації», затвердженому 21.02.2018 постановою Кабінету Міністрів України №117 (далі «Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації») комісія контролюючого органу перевіряє подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, зокрема електронні).

Відповідачем 1 не надано до суду доказів додержання вимог п.21 «Порядку роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації», результатів проведених звірок/перевірок інформаційних джерел та наданих позивачем документів.

У п.17 «Порядку роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації», зокрема, зазначено: «… Під час засідання секретарем комісії контролюючого органу ведеться протокол, в якому фіксуються прийняті рішення та надані доручення. Протокол підписується головою комісії контролюючого органу (у разі його відсутності - заступником), заступником голови комісії, секретарем комісії та членами комісії, які брали участь у засіданні. Забезпечення обліку матеріалів роботи комісії контролюючого органу покладається на секретаря такої комісії. …».

Відповідачем 1 не надано до суду копію протоколів засідань Комісії під час прийняття Рішень про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, матеріалів роботи комісії тощо.

Відтак, відповідачем 1 документально не доведено додержання процедури розгляду матеріалів.

Відповідно до п.19 «Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних», затвердженого 29.12.2010 постановою Кабінету Міністрів України №1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №341), податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день: 1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; 2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду).

Згідно з п.20 «Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних», у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Як свідчать матеріали справи, позивачем надавались письмові пояснення, на підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних, до яких застосована процедура зупинення реєстрації згідно з п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України.

На думку суду, позивачем надані документи та пояснення, достатні для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних складених позивачем податкових накладних.

З урахуванням приписів ч.2 ст.2 КАС України, суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що рішення відповідача 1 про відмову в реєстрації податкових накладних прийняті відповідачем 1 не обґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не розсудливо, а отже є неправомірними і підлягають скасуванню.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч.1 ст.2 КАС України).

З метою поновлення порушених прав та інтересів позивача Державна фіскальна служба України повинна бути зобов`язана зареєструвати податкові накладні позивача, які є предметом спору, в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх надходження до контролюючого органу.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності своїх рішень, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, судові витрати, понесені позивачем на оплату судового збору, мають бути присуджені на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Разом з цим, 23.07.2019 до суду від представника позивача надійшла заява про відшкодування витрат на правову допомогу у сумі 15000грн.

Частиною 1 ст.132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частинами 1 та 2 ст.16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

З метою отримання професійної правничої допомоги позивачем було укладено про надання правової допомоги із Запорізькою філією адвокатського об`єднання «Мітракс» від 03.06.2018 №15/ЗФ.

Відповідно до Звіту №1 до договору, вартість наданих послуг становить 15105грн.: вивчення і аналіз рішень комісії про відмову у реєстрації податкових накладних 1590 грн. (2 год.); аналіз первинних документів - 9540 грн. (6 год.); консультативні послуги з приводу можливих перспектив отримання оплати за фактичну виконану роботу 795 грн. (1 год.); підготовка позовної заяви 2385 грн. (3 год.), участь у судовому засіданні 795 грн. (1 год.).

Відповідно до платіжного доручення від 27.06.2019 №930, позивачем сплачено на користь ЗФАО «Мітракс» 15000грн. із призначенням платежу: послуги з надання правової допомоги за договором №15/ЗФ.

Суд вважає, що заявлені до відшкодування витрати є завищеними.

Суд приймає до уваги позицію ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії». Так, ЕСПЛ наголосив, що відшкодовуванню підлягають лише витрати, які мають розумний розмір.

Як зазначено ЄСПЛ у п.268 Рішення по справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 (Заява № 19336/04): «Згідно з практикою Суду, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява №34884/97, п.30, ECHR 1999-V).».

Аналогічну практику вирішення питання судових витрат застосовано ЄСПЛ у п.95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, пп.34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, п.80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, п.88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004.

Правові позиції щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу адвоката викладені в постановах Верховного Суду від 15.05.2018 у справі №821/1594/17 (адміністративне провадження №К/9901/39873/18) та від 08.05.2018 у справі №810/2823/17 (адміністративне провадження №К/9901/7937/18).

Отже, вимоги позивача щодо відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 15000,00 грн. підлягають частковому задоволенню в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу загальному розмірі 4000,00 грн.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжторгпродукт» (69035, м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, буд. 26-А, офіс 9, ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, п Соборний, буд. 166, ); Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, а саме: №1092138/37834589 від 01.03.2019; №1096623/37834589 від 06.03.2019, №1096662/37834589 від 06.03.2019, № 1096653/37834589 від 06.03.2019, №1096739/37834589 від 06.03.2019, №1096724/37834589 від 06.03.2019, №1096729/37834589 від 06.03.2019, №1096736/37834589 від 06.03.2019.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні: №22 від 23.01.2019, №23 від 24.01.2019, №24 від 25.01.2019, №26 від 26.01.2019, №27 від 27.01.2019, №29 від 28.01.2019, №31 від 29.01.2019, №33 від 30.01.2019, які складені товариством з обмеженою відповідальністю «Запоріжторгпродукт», датою їх фактичного отримання 15.02.2019.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжторгпродукт» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 15368,00 грн. (п`ятнадцять тисяч триста шістдесят вісім грн. 00 коп.) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000грн. (чотири тисячі грн.).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 09.09.2019.

Суддя Ю.В. Калашник