Справа № 724/1418/19
Суддя: Єфтеньєв О. Г.
Дата ухвалення: 2019-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 724/1418/19
Провадження № 2-а/724/37/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2019 року Хотинський районний суду Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Єфтеньєва О.Г.

при секретарі: Мельник М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотин адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Василишина Дмитра Миколайовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

06 серпня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до поліцейського роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Василишина Дмитра Миколайовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 30 липня 2019 року о 21 год. 58 хв. він керував автомобілем марки Daewoo, д.н.з. НОМЕР_1 , а саме рухався по автодорозі Н-03, 314 км та був зупинений працівником патрульної поліції Василишиним Д.М. Останній повідомив йому, що причиною зупинки є порушення ним Правил дорожнього руху, однак який саме пункт і в чому полягає порушення поліцейський йому не пояснив. Він відповів поліцейському, що це не є причиною зупинки, однак на дані твердження поліцейський не зреагував та наказав надати документи водія в тому числі страховий поліс.

Вказує, що на його зауваження, що вичерпний перелік підстав зупинки транспортного засобу не містить такої причини, як перевірка документів, а працівник поліції в обов`язковому порядку здійснює перевірку чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у випадках: зупинки транспортного засобу, водій якого порушив Правила дорожнього руху; причетності транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Тобто, підстав зупинки його автомобіля та перевірки документів у поліцейського не було.

Зазначає, що в подальшому, переконавшись, що поліцейський не бере до уваги його пояснень, пред`явив останньому посвідчення бойових дій серії НОМЕР_2 . Однак, відповідачем була проігнорована норма п. 13.1 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно якої учасники бойових дій звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України, та вказав йому, що він може відстояти свою правоту в суді та запросив для оформлення документів про адміністративне правопорушення за відсутність страхового полісу.

Вказує, що зупинка транспортного засобу з метою «перевірки документів, в тому числі і полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності» не передбачені ст. 35 Закону України «Про національну поліцію»

На підставі вищевикладеного просить суд: постанову серії ЕАВ № 1379506 від 30.07.2019 року про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі скасувати, провадження у справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

30.08.2019 року на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_4 надійшов відзив на позовну заяву в якому вона категорично не погоджується з вимогами позивача та вважає їх необґрунтованими та такими, що не відповідають нормам діючого законодавства виходячи з наступного.

30.07.2019 року поліцейськими під час патрулювання, було виявлено, що водій автомобіля DAEWOO, д.н.з. НОМЕР_1 , на автомобільній дорозі Н-03, 14 км, керував транспортним засобом з технічною несправністю, а саме, не працювали задні габаритні ліхтарі, чим унеможливлював позначення на проїзній частині під час руху, чим порушив п. 31.4.3 ПДР України. В ході перевірки всіх належних документів, виявилась відсутність чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 «ґ» ПДР України. Поліцейський представився позивачу та встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП, поліцейським було роз`яснено позивачеві його права як громадянина України передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Поліцейським відповідно до ч. 1 ст. 283 та п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення та накладено стягнення 425,00 грн. Негайно після закінчення розгляду справи поліцейський відповідно до ст. 285 КУпАП оголосив винесену постанову серії ЕАВ № 1379506 від 30.07.2019 року. Позивач не надав жодних доказів, які б спростовували факт вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого «ч. 2 ст. 122 КУпАП».

Зазначає, що факт правопорушення підтверджується постановою у справі про адміністративне правопорушення винесеною компетентною службовою особою в межах своїх повноважень та відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, процедури винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Підстава, на яку посилається позивач для скасування оскаржуваної постанови повністю спростовується доданим до відзиву відеозаписом.

Таким чином, в діях позивача є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП. Поліцейський патрульної поліції мав всі законні підстави для зупинки транспортного засобу, пред`явив законну та обґрунтовану вимогу щодо надання документів передбачених законодавством, ним дотримана процедура та порядок складання адміністративних матеріалів. Постанова серії ЕАВ № 1379506 від 30.07.2019 року обґрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством. Доводи позивача безпідставні, необґрунтовані.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, але його представник ОСОБА_4 у відзиві на позовну заяву просить в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до частини 3 статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що постановою серії ЕАВ № 1379506 від 30.07.2019 року поліцейським роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Василишиним Дмитром Миколайовичем по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) грн., де зазначено, що він 30.07.2019 року о 21.55 год. на автодорозі Н-03, 314 км Хотинського району Чернівецької області керував транспортним засобом Daewoo, д.н.з. НОМЕР_1 , без чинного страхового полісу цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 (ґ) ПДР України.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно п. 19 ст. 4 КАС України, індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Статтею 245 КУпАП встановлено, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Як вбачається із ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст.258 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як встановлено ст. 283КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно п. 2.1 (ґ) Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до п. 13.1 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

Як встановлено судом із посвідчення серія УБД № 146648 виданого на ім`я ОСОБА_1 від 25.09.2015 року, пред`явник цього посвідчення має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій. Вказане посвідчення безтермінове і дійсне на всій території України.

Також, судом встановлено із відеозапису наданого відповідачем, що позивач на вимогу поліцейського пред`явити поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомив останнього про те що він звільнений від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності та надав посвідчення учасника бойових дій.

Крім того, відповідно до висновку викладеного у Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_5 щодо офіційного тлумачення положень пункту 13.1 статті 13 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 23.12.2014 року, в аспекті конституційного звернення положення пункту 13.1 статті 13 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 1 липня 2004 року № 1961-IV зі змінами необхідно розуміти так, що транспортними засобами, які належать учасникам бойових дій, інвалідам війни та інвалідам I групи, є такі наземні транспортні засоби, якими зазначені особи володіють як на праві власності, так і на будь-якій іншій правовій підставі.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_1 має право керування транспортним засобом Daewoo, д.н.з. НОМЕР_1 .

Таким чином, позивач, являючись учасником бойових дій, та особисто керуючи на законній правовій підставі транспортним засобом Daewoo, д.н.з. НОМЕР_1 , звільнений від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України.

Як встановлено судом, об`єктивних доказів, свідчень або інших відомостей, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення позивачем п. 2.1 «ґ» Правил дорожнього руху відповідачем зібрано не було.

Відтак, вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не підтверджується жодним доказом, окрім оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, згідно якої усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, дослідивши матеріали справи, суд, приходить до висновку, що постанову серії ЕАВ № 1379506 від 30.07.2019 року слід скасувати.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки він є учасником бойових дій та звільняється від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України, а тому прямих, безспірних і безсумнівних доказів його вини в ході судового засідання не добуто, вини в судовому засіданні не встановлено, крім того суду не надано достатньо доказів про вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП - тому провадження по справі слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 2, 5, 9, 77, 139, 242, 243, 244, 245, 246, 286, п.п.10 п.1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1379506 від 30.07.2019 року, винесену поліцейським роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Василишиним Дмитром Миколайовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення у його діях.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення (з урахуванням вимог пп. 15.5 п. 15 Розділу 7 Перехідних положень КАС України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.Г. Єфтеньєв