Справа № 300/1843/19
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2019-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову у відкритті провадження
"11" вересня 2019 р. справа № 300/1843/19
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Тимощук О.Л., перевіривши матеріали
позовної заяви ОСОБА_1
до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради,
Управління земельних відносин Департаменту комунальних ресурсів Івано-Франківської міської ради
про визнання протиправним та скасування рішення Узгоджувальної комісії Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради по розгляду земельних спорів від 05.04.2019, оформлене протоколом №197 в частині погодження ОСОБА_2 непогодженої межі земельної ділянки на АДРЕСА_1 погодження співвласника АДРЕСА_2 АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 - ОСОБА_3 ,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 - ОСОБА_4 (надалі, також позивач, ОСОБА_1 - ОСОБА_3 ), 06.09.2019 звернулася в суд з позовною заявою до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Управління земельних відносин Департаменту комунальних ресурсів Івано-Франківської міської ради (надалі, також відповідачі) про визнання протиправним та скасування рішення Узгоджувальної комісії Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради по розгляду земельних спорів від 05.04.2019, оформлене протоколом №197 в частині погодження ОСОБА_2 непогодженої межі земельної ділянки на АДРЕСА_1 співвласника будинку АДРЕСА_1 - ОСОБА_1 - ОСОБА_5 .
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є власницею 1/3 частини домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 , яка отримана у власність в порядку спадкування після смерті бабусі та батька; право власності на вказане домоволодіння зареєстровано за позивачем 25.08.2016 за реєстраційним номером 16142593; 2/3 домоволодіння належать померлому ОСОБА_6 , спадкоємицею якого є ОСОБА_2 , яка є користувачем майна; з метою реалізації наданого позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою останньою замовлено у землевпорядній організації, серед іншого, Акт встановлення та узгодження меж земельної ділянки, який переданий позивачу для підписання (погодження) власниками суміжних земельних ділянок, однак, добровільно погодити межі виділеної позивачу земельної ділянки ОСОБА_2 відмовилась, що зумовило неможливість здійснення відведення та оформлення ОСОБА_1 - ОСОБА_5 . земельної ділянки та порушення права позивача на належне, безперешкодне отримання у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Узгоджувальною комісією 05.04.2019 прийнято оскаржене рішення, яким погоджено ОСОБА_2 непогоджену межу земельної ділянки по АДРЕСА_1 , без відповідного погодження співвласника домоволодіння ОСОБА_1 -М. Враховуючи наведені обставини, позивач вважає рішення відповідача безпідставним, необґрунтованим та просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Разом з цим, ОСОБА_1 - ОСОБА_3 правовідносини, з приводу яких виник спір вважає публічно-правовими та такими, що належать до юрисдикції адміністративного суду, відтак, для захисту своїх прав та інтересів звернулася із позовною заявою в Івано-Франківський окружний адміністративний суд.
Вказану позицію суд вважає помилковою, а даний спір таким, що не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства з огляду на таке.
Відповідно до приписів пункту 4 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.
Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
У своїх оцінках Суд дійшов висновку про те, що не може вважатися судом, «встановленим законом», національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.
Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно із пунктами 1 та 2 статті 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.
Статтею 19 КАС України визначено перелік справ, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів. Так, згідно із пунктом 1 частини 1 вказаної статті, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» визначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).
Так, участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак, сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справи адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати у зв`язку з чим виник спір та на захист яких прав особа звернулася до суду.
Зі змісту позовної заяви слідує, що предметом спору у даній справі є реалізація позивачем права на належне та безперешкодне отримання у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Зважаючи на те, що позивач в своїй позовній заяві заявляє право на майно, то фактично існує спір про право цивільне.
Разом з цим, згідно із принципом єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, особа, яка законно набула у власність будинок, споруду, має цивільний інтерес в оформленні права на земельну ділянку під такими будинком і спорудою після їх набуття.
Якщо особа стверджує про порушення її прав наслідками, що спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю органу місцевого самоврядування, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни або припинення її цивільних прав чи інтересів або пов`язані з реалізацією її майнових або особистих немайнових прав чи інтересів, то визнання незаконними таких рішень і їх скасування є способом захисту відповідних цивільних прав та інтересів.
Такий висновок суду відповідає і позиції Великої Палати Верховного Суду, висвітленій у рішенні від 05.12.2018 по справі №713/1817/16-ц (провадження № 14-458 цс 18).
Враховуючи наведене, суддя дійшов висновку про те, що позовні вимоги стосовно визнання протиправним та скасування рішення Узгоджувальної комісії Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради по розгляду земельних спорів від 05.04.2019, оформлене протоколом №197 в частині погодження ОСОБА_2 непогодженої межі земельної ділянки на АДРЕСА_1 без погодження співвласника АДРЕСА_3 . АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , не є публічно-правовими, оскільки предметом такого спору є захист права на отримання у власність земельну ділянку, тобто має місце спір приватно-правового характеру, що в свою чергу виключає можливість його розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Згідно з частиною 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Частиною 2 статті 16 Цивільного кодексу України передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу місцевого самоврядування.
Відповідно до частини 1 статті 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі у випадку, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Враховуючи наведене, керуючись статтями 170, 243, 248, 256, 294, 295, 297, підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

Відмовити ОСОБА_1 - ОСОБА_7 у відкритті провадження в адміністративній справі №300/1843/19 за позовною заявою до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Управління земельних відносин Департаменту комунальних ресурсів Івано-Франківської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення Узгоджувальної комісії Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради по розгляду земельних спорів від 05.04.2019, оформлене протоколом №197 в частині погодження ОСОБА_2 непогодженої межі земельної ділянки на АДРЕСА_1 погодження співвласника АДРЕСА_2 АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 - ОСОБА_3
Копію цієї ухвали, разом з позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами, невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя /підпис/ Тимощук О.Л.