Справа № 520/5623/19
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2019-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

05 вересня 2019 р. справа № 520/5623/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Біленського О.О.,

при секретарі судового засідання - Поволяєвій К.В.,

за участі:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Богаєвська А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Харківської митниці ДФС (вул. Короленка, 16-Б, м.Харків, 61003, ) про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківської митниці ДФС, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів Харківської митниці ДФС №UА807000/2019/002108/2 від 07.05.2019 року;

- визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Харківської митниці ДФС №UА807190/2019/00974.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 25.04.2019 року за договором купівлі - продажу від 25.04.2019 року, укладеного з фізичною особою - ОСОБА_3 , позивач придбав в Федеративній республіці Німеччина транспортний засіб - легковий автомобіль, марки BMW, модель Х5, який був у використанні, номер кузова НОМЕР_2 , об`єм двигуна - 2993 см3, дата виготовлення - 01.04.2011 року, сірого кольору. 07.05.2019 року декларантом - фізичною-особою підприємцем ОСОБА_4 , діючого в інтересах позивача на підстави довіреності, подано до Харківської митниці ДФС електронну митну декларацію №UA807170.2019.025759 від 07.05.2019 року, якою було задекларовано для митного оформлення товар, який ввозиться на територію України, а саме вищезазначений легковий автомобіль, марки BMW, модель Х5, 2011 року випуску. У митній декларації декларантом самостійно визначено митну вартість товару за основним методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), яка складає 8800,00 EUR. Разом з митною декларацією позивачем для підтвердження митної вартості товару було подано повний пакет документів, необхідних згідно чинного законодавства України, для прийняття рішення про митне оформлення товару. 07.05.2019 року відповідачем було винесено Рішення про коригування митної вартості товарів №UА807000/2019/002108/2 від 07.05.2019 року та скориговано вартість товару на 12805,00 EUR. У рішенні про коригування митної вартості відповідач зазначив, що коригування митної вартості здійснено у відповідності до cт. 64 Митного кодексу України та Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України затверджених наказом ДФС України від 11.09.2015 року №689 з проведеним в разі необхідності коригуванням передбаченим у главі 9 МКУ - тов.№1 - 12805 євро. Таким чином, відповідач здійснив коригування митної вартості транспортного засобу використовуючи резервний метод передбачений ст. 64 МК України. Харківською митницею ДФС було прийнято Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА807190/2019/00974, причиною прийняття рішення про відмову відповідачем зазначено: "Неможливість здійснення митного оформлення товарів, у зв`язку з невірним визначенням їх митної вартості та прийняттям Рішення про коригування митної вартості товарів №UА807000/2019/002108/2 від 07.05.2019 року". Позивач вважає рішення Харківської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UА807000/2019/002108/2 від 07.05.2019 року та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА807190/2019/00974 незаконними та такими, що підлягають скасуванню, та просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 10.06.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.

Представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що під час здійснення співробітником підрозділу митного оформлення митного контролю МД №UА807170/2019/025759 від 07.05.2019 року спрацювали ризики, згенеровані АСАУР за кодами: 103-1, 105-2, 106-2, 210-1, 911-1. Разом з поданням МД №UА807170/2019/025759 від 07.05.2019 року позивачем, або особою уповноваженою ним на декларування не було надано до митного органу жодного платіжного документа щодо ТЗ позивача, інформація щодо форми оплати надати лише до суду у позовній заява від 04.06.2019 року, де зазначено, що за договором купівлі-продажу від 25.04.2019 року розрахунок за транспортний засіб здійснювався у готівковій формі, однак за зазначеним договором купівлі-продажу форма розрахунку за ТЗ взагалі не визначена. Крім того, за результатом вивчення документів, наданих до митниці на підтвердження заявленої митної вартості ТЗ позивача, посадовою особою митниці було встановлено, що вартість ТЗ позивача у розмірі 8800,00 Євро визначена на підставі договору купівлі-продажу від 25.04.2019 року та не включає в себе витрати на транспортування ТЗ до місця ввезення на митну територію України. Разом із цим до митниці не було надано жодного документа, що містить відомості про розмір витрат на транспортування ТЗ позивача до місця ввезення на митну територію України. Відповідач зазначає, що в Європі, зокрема і Німеччині, діють Правила Європейської Економічної Комісії ООН та Директиви ЄЄ, які регламентують вимоги до технічного стан автомобілів. Обов`язковими є вимоги щодо умов безпеки руху та екології. Переміщуючись автошляхами ЄЄ автомобіль має ззовні відповідати основним вимогам безпеки та правилам дорожнього руху, а також максимально відповідати первинній комплектації та вигляду. Представник відповідача зазначив, що ТЗ позивача ззовні має пошкодження, які не відповідають вимогам безпеки руху, та такий ТЗ не міг бути допущенний до переміщення своїм ходом шляхами Німеччини. Разом з МД до митного органу було надано прінт-скрін сайту "Ebay", де зазначена вартість автомобіля з VIN-кодом НОМЕР_2 на рівні 9000,00 євро, що свідчило про розбіжність ціни ТЗ позивача, заявленої до митного оформлення. В ході опрацювання посадовою особою митного органу Висновку експертного товарознавчого дослідження №050302 від 06.05.2019 року щодо вартості ТЗ було встановлено, що зазначений Висновок не підтверджує в повній мірі вартість та містить розбіжності щодо пошкоджень ТЗ у висновку експерта та акті огляду №UА205010/2019/117604 від 26.04.2019 року. Вказаний висновок підготовлений судовим експертом Редько В.С., який не є фахівцем державної спеціалізованої установи. У зв`язку з надходженням запиту щодо вирішення спірного питання правильності визначення митної вартості товарів та з недостатністю документів для визначення складової митної вартості товарів, 07.05.2019 року, у відповідності з вимогами частини 3 статті 53 МКУ, було повідомлено декларанта про необхідність надати додаткові відомості та документи для підтвердження рівня митної вартості. Крім того, 07.05.2019 року митним органом було проведено процедуру консультації з декларантом з метою обміну наявної інформації та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості, було доведено рівень митної вартості, який є в наявності у митного органу, а саме, 12805,00 Євро. На запит митного органу щодо надання додаткових документів, декларантом було надіслано лист від 07.05.2019 року №07/05-1, в якому декларант повідомив, що інших документів у своєму розпорядженні не має та просив УАМП визначити митну вартість автомобіля самостійно. Враховуючи положення МКК Харківською митницею ДФС було прийняте рішення про неможливості застосування до ТЗ позивача, заявленого до митного оформлення за вказаною МД, основного методу визначення митної вартості - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються. У графі 33 рішення про коригування митної вартості товарів №UА807000/2019/002108/2 від 07.05.2019 року наведене обґрунтування неможливості визнання заявленої декларантом митної вартості товарів, визначеної ним за основним методом визначення митної вартості. У зв`язку з неможливістю здійснення митного оформлення була прийнята картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА807170/2019/00974. Відповідач зазначив, що ТЗ позивача був оформлений у митному відношенні по МД №UА807170/2019/026087 від 08.05.2019 року з урахуванням вимог ч.7 ст. 55 МКУ. Враховуючи вищевикладене, Харківська митниця ДФС вважає, що вимоги позивача є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Представник позивача надав відповідь на відзив, в якій підтримав правову позицію, викладену у адміністративному позові.

Представник відповідача надав до суду заперечення, в яких підтримав позицію, викладену у відзиві на адміністративний позов та зазначив, що доводи представника позивача, викладені у відповіді на відзив, жодним чином не спростовують сумніви митниці у правильності визначення декларантом митної вартості товару за основним методом, не обґрунтовують розбіжності, виявлені під час митного контролю та не підтверджують відомості щодо числових значень складових митної вартості товару.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити адміністративний позов з підстав та мотивів, викладених в ньому.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, підтримав правову позицію, викладену у відзиві.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 у Федеративній республіці Німеччина за договором купівлі-продажу від 25.04.2019 року придбав транспортний засіб, що був у вжитку, марки BMW, тип Х5, номер кузова НОМЕР_2 , об`єм двигуна - 2993 см3, дата виготовлення - 01.04.2011 року, колір - сірий, особливі примітки - поломки після аварії. За вищезазначеним договором купівлі-продажу вартість автомобіля складає 8800 євро.

07.05.2019 року до митного поста «Харків-автомобільний» Харківської митниці ДФС України особою уповноваженою на декларування ФОП ОСОБА_4 була подана до митного контролю та митного оформлення електронна митна декларація №UA807170.2019.025759 на товар «Автомобіль легковий - 1 шт., марка автомобіля: BMW, модель: Х5, в якій визначена та заявлена митна вартість товару, визначена із застосуванням основного методу, за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) згідно з ч.2 ст.57, ст.58 Митного кодексу України, вказавши в декларації ціну товару, зазначену в договорі купівлі-продажу від 25.04.2019 року - 8800,00 євро.

Разом з митною декларацією позивачем для підтвердження митної вартості товару було подано пакет документів для прийняття рішення про митне оформлення товару: договір купівлі-продажу автомобіля від 25.04.2019 року; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 14.11.2014 року; акт проведення огляду ТЗ №UА205010/2019/117604 від 26.04.2019 року; договір про надання послуг митного брокера № 11/12/2018 від 11.12.2018 року; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою організацією №050302 від 06.05.2019 року; паспорт громадянина України НОМЕР_4 виданий 04.12.2014 Дзержинським РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області; касовий ордер про сплату митних платежів №0.0..1 від 26.04.2019 року.

Під час здійснення співробітником підрозділу митного оформлення митного контролю МД №UА807170/2019/025759 від 07.05.2019 року спрацювали ризики, згенеровані АСАУР за кодами: 103-1, 105-2, 106-2, 210-1, 911-1. Крім того, за результатом вивчення документів, наданих до митниці на підтвердження заявленої митної вартості ТЗ позивача, посадовою особою митниці було встановлено, що вартість ТЗ позивача у розмірі 8800,00 євро визначена на підставі договору купівлі-продажу від 25.04.2019 року та не включає в себе витрати на транспортування ТЗ до місця ввезення на митну територію України. Разом із цим до митниці не було надано жодного документа, що містить відомості про розмір витрат на транспортування ТЗ позивача до місця ввезення на митну територію України. Всупереч вимогам ч.1 та ч.2 ст.53 МКУ, на спростування сумнівів митного органу стосовно дійсного рівня митної вартості товару, разом з МД №UА807170/2019/025759 від 07.05.2019 року не було подано до митниці жодного платіжного документа, який стосується ТЗ позивача, що підтверджується відсутністю у графі 44 вказаної МД реквізитів документа за кодом "3001", який згідно з Класифікатором документів відповідає банківському платіжному документу, що стосується товару. Також в ході опрацювання посадовою особою митного органу Висновку експертного товарознавчого дослідження №050302 від 06.05.2019 року щодо вартості ТЗ то встановлено, що зазначений Висновок не підтверджує в повній мірі вартість та містить розбіжності щодо пошкоджень ТЗ у висновку експерта та акті огляду №UА205010/2019/117604 від 26.04.2019 року, оскільки вказаний висновок підготовлений судовим експертом Редько В.С., який не є фахівцем державної спеціалізованої установи, у зв`язку з цим, висновком експерта не були спростовані сумніви митниці у правильності визначення митної вартості ТЗ позивача.

07.05.2019 року, у відповідності з вимогами частини 3 статті 53 МКУ, відповідачем було направлено електронне повідомлення декларанту про необхідність надати додаткові відомості та документи для підтвердження рівня митної вартості товарів, а саме: - копію митної декларації країни відправлення; - виписку з бухгалтерської документації (рахунки на оплату т/з, рахунки транспортних витрат, рахунки з аукціону, рахунки сбіра за аукціон інше, інформацію щодо комплектності та комплектації); - надати пояснення по формі сплати Т/З і документальне підтвердження оплати; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (бажано ДП Держзовнішінформ або ДП Укрпромзовнішекспертиза, НДІ ім. Бокаріуса).

Також, в електронному повідомленні декларанту було доведено, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

07.05.2019 року митним органом було проведено процедуру консультації з декларантом з метою обміну наявної інформації та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості, було доведено рівень митної вартості, який є в наявності у митного органу, а саме, 12805,00 євро.

07.05.2019 року за вих.№07/05-1 позивачем до Харківської митниці ДФС направлено лист, в якому декларант повідомив, що одночасно з митною декларацією для підтвердження заявленої митної вартості подані всі необхідні та наявні документи, інших документів в наявності у декларанта немає та просив визнати заявлену митну вартість товару і обраний метод її визначення.

Враховуючи вищезазначене, відповідачем було відмовлено у прийнятті митної декларації №UA807170/2019/025759 від 07.05.2019 року та застосовано другорядний (резервний) метод визначення митної вартості товарів, у зв`язку з чим було складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807170/2019/00974 00842 та було прийнято рішення про коригування митної вартості №UA807000/2019/002108/2 від 07.05.2019 року.

Судом встановлено, що транспортний засіб позивача було оформлено у митному відношенні по митній декларації №UA807170/2019/026087 від 08.05.2019 року з урахуванням вимог ч.7 ст.55 МКУ.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними приписами норм чинного законодавства.

Статтями 49, 50 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Відповідно до ст.51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно приписів ч.1, ч.2 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

В силу ч.5 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

З аналізу ч.1 та ч.2 ст.53 МК України вбачається, що наведені норми Кодексу містять вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Вказана норма закону кореспондує з положеннями ч.3 ст.318 МК України, якою встановлено, що митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Зазначене вище також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 року №3018-VI "Про внесення змін до Закону України "Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур", якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Крім того, вказане узгоджується з проголошеними у статті 8 МК України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі; заохочення доброчесності.

Відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України у разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч.1 ст.58 цього Кодексу.

Зокрема, ст. 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Згідно з ч.4 та ч.5 ст.54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а також у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст. 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

За результатами аналізу положень ч.3 ст.53, ч. ч. 1, 2, 4 - 6 ст.54, ст.58 МК України вбачається, що орган доходів і зборів при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись у достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 МК України.

При цьому митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, коли надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, тобто не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

З метою усунення розбіжностей в документах, усунення сумнівів щодо підробки документів або з`ясування відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, які виявились відсутніми, закон надає право митному органу витребувати від декларанта інші додаткові документи, що перелічені в ч.2 ст.53 МК України.

Згідно з ч. 3 ст. 54 Митного кодексу України, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Судом встановлено, що під час перевірки заявлених позивачем митної вартості товару контролюючим органом встановлено необ`єктивність та недостатність документального підтвердження використаних декларантом даних в наданих до митного оформлення документах.

Зокрема, було встановлено наступне: 1) невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 Митного кодексу України, в зв`язку з тим. надані декларантом документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також в зв`язку з неподанням декларантом додаткових документів, передбачених пунктом 3 статті 53 Митного кодексу України; 2) не надана декларантом (відсутня) інформація щодо угод на ідентичні товари; 3) не надана декларантом (відсутня) інформація щодо угод на подібні товари; 4) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація: - щодо ідентичних чи подібних товарів, які продаються на митній території України у незмінному стані; - відсутні дані щодо витрат на виплату комісійних винагород, звичайних надбавок на прибуток та загальних витрат у зв`язку з продажем на митній території України; - відсутні дані щодо витрат понесених в Україні на навантаження, вивантаження, транспортування, страхування; 5) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація та документи, які мали вплив на процес формування ціни товару: - на матеріал та витрат, понесених виробітком в зв`язку з виробництвом товарів; - витрат на завантаження, вивантаження, страхування, транспортування до місця перетинання митного кордону України; - прибутку, що одержує експортер у результаті поставки в Україну.

Суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначалось вище, згідно з ч.2 ст.53 МК України до переліку документів, які підтверджують митну вартість відносяться, зокрема, якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. При цьому, відповідно до положень п.5 ч.2 ст.53 МК України, документи, що подаються декларантом для підтвердження митної вартості товару, мають містити реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Під час розгляду справи судом було встановлено, що декларантом до МД №UA807170/2019/025759 від 07.05.2019 року були надані наступні документи (зазначені у графі 44 МД): - за кодом "1721" акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №UА205010/2019/117604 від 26.04.2019 року; - за кодом "d2800" технічний паспорт ТЗ НОМЕР_3 від 14.11.2014 року; - за кодом "3000" договір купівлі-продажу ТЗ від 25.04.2019 року; - за кодом "d3016" висновок експертного автотоварознавчого дослідження №50302 від 06.05.2019 року; - за кодом "d4207" договір про надання послуг митного брокера від 11.12 2018 року; - за кодом "d9202" чек на передоплату за митне оформлення ТЗ від 26.04.2019; - за кодом "d9802" довідка про присвоєння ІН та паспорт фізичної особи.

Судом встановлено, що декларантом не було подано відповідачу платіжного документа, який стосується транспортного засобу позивача, що підтверджується відсутністю у графі 44 вказаної МД реквізитів документа за кодом "3001", який згідно з Класифікатором документів відповідає банківському платіжному документу, що стосується товару.

Із наданих представником відповідача пояснень, а також наявних в матеріалах справи доказів, судом встановлено, що під час проведення митного контролю правильності визначення митної вартості було виявлено заниження митної вартості товару відповідно до бази даних цінової інформації ЄАІС ДМСУ, яка містить інформацію про рівень цін на такі товари, митне оформлення яких вже здійснено.

При прийнятті митницею рішення про коригування митної вартості товарів, за основу взято наявну цінову інформацію, що міститься в ціновій базі ЄАІС про митне оформлення подібного товару, та після реєстрації вказаної вище МД в електронній базі даних ЄАІС ДМСУ та початку здійснення митного контролю спрацювали критерії ризику автоматизованої системи аналізу та управління ризиками Держмитслужби України: 103-1 (Перевірка поданих товаросупровідних та товаротранспортних документів (в тому числі наданих на вимогу митного органу) та/або відомостей, що зазначені у цих документах, митній декларації чи документах, що її заміщують, її електронних копіях, розміщених в ЄАІС Держмитслужби); 105-2 (Контроль правильності визначення митної вартості товарів); 106-2 (Витребування додаткових документів, які підтверджують митну вартість товарів) - «Вартість ТЗ нижча наявної цінової інформації, отриманої у тому числі із зовнішніх джерел. Обов`язкове залучення відповідного спеціалізованого підрозділу для визначення МВ за VIN-кодом НОМЕР_2, валюта -EUR, вартість - 12800,00»; 210-1 (Проведення митного огляду ТЗ), 911-1 (Забезпечення ідентифікації товарів та/або ТЗ).

Згідно з частинами першою-третьою статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом.

Судом встановлено, що на момент винесення оскаржуваного рішення про коригування митної вартості транспортного засобу позивача відомості щодо готівкової форми оплати за транспортний засіб до Харківської митниці ДФС не надавались та вартість транспортного засобу не включає в себе витрати на транспортування цього транспортного засобу до місця ввезення на митну територію України.

Щодо наданого позивачем та залученого до матеріалів справи договору купівлі-продажу від 25.04.2019 року та його нотаріально засвідченого перекладу, який за твердженнями позивача підтверджує факт сплати за ТЗ та його вартість, суд зазначає, що зазначений договір містить лише вартість автомобіля, однак форма розрахунку за ТЗ позивача взагалі не визначена. Твердження позивача про те, що оплата за ТЗ в країні придбання була проведена у готівковій формі та у зв`язку з чим відсутній платіжний документ, не мають жодного документального підтвердження.

З огляду на відсутність документів, які б підтверджували заявлену позивачем вартість товару, у контролюючого органу правомірно виникли підстави вважати заявлену позивачем вартість товару необ`єктивною, неповною та сумнівною відносно правильності обчислення згідно з наданим документом.

Стосовно посилання позивача, що позивачем не залучалось для транспортування перевізника, жодних витрат на транспортування ТЗ не понесено, суд зазначає наступне.

Згідно з наявними матеріалами справи судом встановлено, що ТЗ позивача має пошкодження аварійного та експлуатаційного характеру, що підтверджується висновком експертного автотоварознавчого дослідження №050302 від 06.05.2019 року та додатковим аркушем до Акта проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №UA205010/2019.

Відповідно до ст.39 Віденської конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 року: "Кожний автомобіль, кожний причеп і кожна колона транспортних засобів, що знаходяться у міжнародному русі, повинні задовольняти положеннями додатка 5 цієї конвенції. Крім того, транспортні засоби повинні бути у справному стані."

В Європі, зокрема і Німеччині, діють Правила Європейської Економічної Комісії ООН та Директиви ЄЄ, які регламентують вимоги до технічного стану автомобілів. Обов`язковими є вимоги щодо умов безпеки руху та екології. Переміщуючись автошляхами ЄЄ автомобіль має ззовні відповідати основним вимогам безпеки та правилам дорожнього руху, а також максимально відповідати своїй первинній комплектації та вигляду.

Враховуючи вищевикладене, відсутність транспортних витрат по доставці ТЗ до кордону України спростовується наявними пошкодженнями ТЗ позивача, маючи які автомобіль не може пересуватись свої ходом автошляхами Європи, а повинен бути перевезений на лафеті чи автовозі.

Твердження позивача про те, що після перетину кордону з Україною на ТЗ закінчилось пальне, що залишилось від продавця, і воно було доставлено власними силами за допомогою причепа, який належить члену родини позивача підтверджує той факт, що ТЗ не міг сам переміщуватись на значну відстань, оскільки станції заправки пальним розповсюдженні.

Крім того, в ході опрацювання Висновку експертного товарознавчого дослідження №050302 від 06.05.2019 року щодо вартості ТЗ було встановлено, що зазначений Висновок не підтверджує в повній мірі вартість ТЗ та містить розбіжності щодо пошкоджень ТЗ у висновку експерта та акті огляду №UА205010/2019/117604 від 26.04.2019 року.

У Висновку експерта при обчисленні СІ (вартості ТЗ позивача) використовується Сдод (додаткове зменшення ринкової вартості КТЗ, пов`язаних з його комплектністю, наявністю аварійних пошкоджень або заміною деталей). Однак, зазначені у Висновку експерта пошкодження не були виявлені Волинською митницею ДФС при проведені митного огляду ТЗ позивача та не зафіксовані у вищевказаному акті про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу.

Відповідно до п.7.53.9 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092, зареєстрованим Міністерством юстиції України 24.11.2003 за №1074/8395, (далі - Методика) визначено, що підставою для зниження вартості КТЗ унаслідок його аварійних пошкоджень або розукомплектування є обов`язкове підтвердження цього факту в супровідних документах на момент перетину митного кордону України та акті про проведення митного огляду.

Також було встановлено, що при обчисленні СІ (вартості ТЗ позивача) за основу експертом береться Сері (середня ціна КТЗ, що ввозиться на митну територію України, у країні придбання чи в країнах-експортерах) щодо якої п.7.53.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092, зареєстрованим Міністерством юстиції України 24.11.2003 за №1074/8395, (далі - Методика) зазначено, що середня ціна КТЗ (їх складників), що ввозиться на митну територію України, не враховує витрати на доставку їх до митного кордон) України, страхування, комісійні і брокерські винагороди та інші витрати. Крім цього, з формули розрахунку СІ (вартості ТЗ позивача), наведеної на сторінці 11 Висновку експерта, вбачається відсутність складової, яка відображає вищевказані витрати та враховується при обчисленні С1.

Вищевикладене підтверджує, що вартість, визначена експертом не може бути визнана митною вартістю, оскільки вона не включає складових митної вартості, зокрема, витрат на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Судом встановлено, що подані позивачем додаткові документи не спростовують в повній мірі сумнівів митниці щодо правильності визначення митної вартості транспортного засобу позивача.

З огляду на встановлені обставини щодо неможливості підтвердження вартості товару на підставі додатково наданих документів та відсутність цих документів під час прийняття відповідачем оскаржуваного рішення, суд приходить до висновку про правомірність використання митним органом інформації з програмно-інформаційного комплексу Єдиної автоматизованої інформаційної системи щодо митного оформлення подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено на митній території України.

Пунктом 8 Методичних рекомендацій передбачено, що у випадках спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з ризиком заниження митної вартості та декларуванням митної вартості нижчої, ніж вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, здійснює перевірку відомостей, що містяться в документах, що підтверджують заявлену митну вартість, та відповідно до статті 53 Кодексу здійснює запит додаткових документів.

Як встановлено судом вище, у процесі проведення консультації між декларантом та митним органом додаткові документи на підтвердження митної вартості додано не було.

Частиною п`ятою статті 53 Митного кодексу України встановлено заборону вимагати від декларанта будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Суд зазначає, що посилання позивача на безпідставність витребування митним органом у процесі проведення консультації додаткових документів не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки судовим розглядом підтверджено, що інспекторами з митного оформлення запропоновано надати документи згідно з нормою ст.53 МК України на підставі висновку про те, що подані до митного оформлення документи необ`єктивні, містять розбіжності та не містять всіх даних для застосування першого методу визначення митної вартості.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (частина третя статті 54 Митного кодексу України).

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

При цьому суд наголошує, що позивачем не наведено та не надано жодного доказу в спростування підстав для прийняття рішення Харківської митниці ДФС про корегування митної вартості товарів №UА807000/2019/002108/2 від 07.05.2019 року та картки відмови Харківської митниці Державної фіскальної служби в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА807190/2019/00974 або наведення фактів що свідчать про їх протиправність.

З огляду на те, що позивач не спростовує висновків контролюючого органу, суд приходить до висновку про обґрунтованість прийняття Харківською митницею ДФС спірного рішення про корегування митної вартості товарів №UА807000/2019/002108/2 від 07.05.2019 року та картки відмови Харківської митниці Державної фіскальної служби в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА807190/2019/00974.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що оскаржувані рішення Харківської митниці ДФС винесені відповідачем на підставі, у порядку та у спосіб, що визначені законом, а тому є правомірними. Доказів, що свідчать про протилежне, до суду не надано.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Харківської митниці ДФС (вул. Короленка, 16-Б, м.Харків, 61003, ) про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 10.09.2019 року.

Суддя Біленський О.О.