Справа № 640/22021/18
Суддя: Патратій О.В.
Дата ухвалення: 2019-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

29 серпня 2019 року № 640/22021/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Патратій О.В., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «БГ Банк»

до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

№ від 18.10.2018р.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Публічне акціонерне товариство «БГ Банк» звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - Відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 18.10.2018р.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.12.2018р. відкрито спрощене позовне провадженні без повідомлення учасників справи.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем вимог чинного законодавства України при прийнятті оскаржуваного рішення, оскільки нарахування та декларування податків і зборів банками в стані ліквідації повинно проводитись згідно з вимогами Податкового кодексу України, а питання погашення податкових зобов`язань, стягнення податкового боргу або штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) регулюються виключно Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідно до норм якого під час ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов`язань, крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури. З цих підстав просив позов задовольнити.

Відповідач у відзиві проти позову заперечив, вважає позовні вимоги необгрунтованим з огляну на те, що за результатами проведеної камеральної перевірки контролюючий орган дійшов висновку, що ПАТ " БГ Банк " не дотримано строків сплати зобов`язання по земельному податку з юридичних осіб, у зв`язку з чим відповідачем правомірно винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення. У задоволенні позову просив відмовити.

Суд розглянувши у відповідності до вимог ст.262 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, дослідивши та оцінивши подані докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та відзив на позов, встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ "БГ Банк" перебуває у процедурі ліквідації.

Так, Постановою правління Національного банку України від 27 листопада 2014 року №745 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «БГ Банк» до категорії неплатоспроможних було прийнято рішення віднести ПАТ «БГ Банк» до категорії неплатоспроможних. На підставі Постанови НБУ №745 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб винесено Рішення №131 про запровадження з 28.11.2014 року тимчасової адміністрації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «БГ Банк».

Відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 26.02.2015 року №134 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БГ Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури ліквідації ПАТ «БГ Банк» та призначення уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку.

11.12.2016 року рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №146 продовжено строк дії процедури ліквідації ПАТ «БГ Банк» на два роки по 26.02.2018.

В подальшому, рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №305 продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «БГ Банк» на один рік з 27.02.2018 по 26.02.2019 включно.

Водночас, у вересні 2018 року Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві проведено камеральну перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасної сплати суми зобов`язання по земельному податку ПАТ "БГ Банк" ().

За результатами вказаної перевірки ГУ ДФС в м. Києві складений акт від 14.09.2018 №6980/26-15-12-12/20717958, яким встановлено, що ПАТ "БГ Банк" несвоєчасно сплачено самостійно визначені податкові зобов`язання з плати за землю з юридичних осіб, чим порушено вимоги пункту 287.3 статті 287 Податкового кодексу.

Не погодившись з висновками, викладеними в Акті перевірки, позивач у відповідності до пункту 86.7 статті 86 Податкового кодексу України подав заперечення на Акт перевірки.

ГУ ДФС в м. Києві листом №82494/10/26-15-12-12-18 від 16.10.2018 повідомила позивача про те, що за результатами розгляду заперечення висновок викладений в акті перевірки, залишено без змін.

18 жовтня 2018 року, на підставі висновків Акту перевірки, Головним Управлінням ДФС в м. Києві було винесено податкове-повідомлення-рішення №, яким позивачу за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з земельного податку з юридичних осіб, визначеного пунктом 287.3 статті 287 Податкового кодексу України зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20% в сумі 165 348,98 грн.

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд приходить до наступних висновків.

Згідно підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин), контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

В статті 76 ПК України передбачено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Відтак, відповідач провів камеральну перевірку позивача відповідно в порядку визначеному податковим законодавством.

Спірні правовідносини регулюються Податковим кодексом України та Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 року №4452-VI (далі Закон №4452-VI).

Відповідно п.1.3 ст.1 ПК України цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», з банків, на які поширюються норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», та погашення зобов`язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зборів на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.

Порядок здійснення процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку, а також наслідки запровадження тимчасової адміністрації передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до ч.8 Розділу X Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

Отже, для правовідносин, що виникають під час тимчасової адміністрації банку або ліквідації банку, яку здійснює уповноважена особа Фонду, пріоритетними є норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Як зазначалось вище, з матеріалів справи вбачається, що 29 листопада 2014 року Постановою Правління Національного банку України №745 Публічне акціонерне товариство "БГ Банк" визнано неплатоспроможним.

Постановою Правління Національного банку України від 26.02.2015 №134 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства " БГ Банк " вирішено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати ПАТ "БГ Банк".

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №305 продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «БГ Банк» на один рік з 27.02.2018 по 26.02.2019 включно.

Пунктом 16 статті 2 Закону № 4452 встановлено, що тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до пункту 6 статті 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Отже, з зазначених обставин справи вбачається, що починаючи з 26.12.2015 року позивач перебуває у стані ліквідації.

Із зазначених вище обставин справи вбачається, що камеральна перевірка була проведена, а застосування штрафних (фінансових) санкцій відбулося після запровадження тимчасової адміністрації в банку та під час проведення ліквідаційної процедури.

За приписами ч.3 ст.46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Вимоги за зобов`язаннями банку із сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред`являтися тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у сьому чергу відповідно до статті 52 цього Закону.

Аналогічна норма міститься і у п.2.4. глави 5 Положення про виведення неплатоспроможних банків з ринку, затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №2 від 05.07.2012.

При цьому, як вже зазначалося вище, пунктом 1.3 статті 1 Податкового кодексу України визначено, що цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов`язань або стягнення боргу з банків, на які поширюються норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що нарахування та декларування податків і зборів банками в стані ліквідації проводиться згідно з вимогами Податкового кодексу України, однак питання погашення податкових зобов`язань, стягнення податкового боргу або штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) регулюються виключно Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Крім того, суд звертає увагу на наступне.

Згідно п.п.14.1.39, 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності; податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Тобто, обмеження частини третьої статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" стосується як податкового зобов`язання зі сплати конкретного податку, так і штрафних санкцій у будь-якій формі.

Згідно з п.п.4.1.4 п. 4.1 ст.4 ПК України податкове законодавство України ґрунтується на таких принципах: презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Відтак, застосування до АТ "БГ Банк" штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 165 348,98 грн. під час ліквідаційної процедури суперечить вимогам статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та пункту 2.4. глави 5 Положення про виведення неплатоспроможних банків з ринку, а тому податкове повідомлення-рішення № від 18.10.2018р. є протиправними та підлягає скасуванню.

Стосовно розподілу судових витрат, то відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 1762,00 грн.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2.Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві № від 18.10.2018р.

3. Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «БГ Банк» (04112, м.Київ, вул. Дегтярівська, буд.48; ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривень 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя О.В. Патратій