Справа № 363/2736/19
Суддя: Котлярова І. Ю.
Дата ухвалення: 2019-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

30.08.2019 Справа № 363/2736/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2019 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Котлярової І.Ю.

за участі секретаря Палій Л.О.,

розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Заступника начальника сектору реагування патрульної поліції Вишгородського ВП ГУНП в Київській області Войтенко Олександра Григоровича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, мотивуючи його тим, що 11 червня 2019 року близько 15.30 год. був зупинений працівниками поліції на автомобільній дорозі Київ-Вишгород-Ровжі за порушення правил дорожнього руху, а саме перетин суцільної смуги руху. Після чого, на місці зупинки, працівником поліції ОСОБА_2 , відносно нього було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху України. Із вказаної постанови вбачається, що він порушив правила дорожнього руху, а саме заявник, керуючи автомобілем марки «Mazda 6», державний номер НОМЕР_1 рухався автодорогою Київ-Вишгород-Ровжі та перетнув суцільну смугу дорожньої розмітки. Однак, заявник вважає, що поліцейський здійснив зупинку його транспортного засобу безпідставно, оскільки він не перетинав суцільну смугу руху та не порушував правила дорожнього руху. У зв`язку із чим, ОСОБА_1 із постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП не згоден, вважає її незаконною та такою, що складена із порушенням вимог закону, а тому просить суд скасувати постанову серії ДПО18 № 383998 від 11.06.2019 року про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену, за ч. 1 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Позивач у судові засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач у судові засідання не з`явився, надав до суду пояснення в яких зазначено, що ним, під час несення служби, було помічено, що автомобіль марки «Mazda 6» держаний номер НОМЕР_1 , водій якого порушив правила дорожнього руху, а саме здійснив обгін маршрутного транспортного засобу «Богдан», перетнувши при цьому суцільну лінію дорожньої розмітки. У зв`язку із виявленим правопорушенням, на водій транспортного засобу «Mazda 6» держаний номер НОМЕР_1 був зупинений та відносно нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху. Крім того, зазначив, що відео фіксація не здійснювалась, через технічні причини.

Відповідно до ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За таких обставин, суд вважає за можливе, провести розгляд справи за відсутності сторін.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 383999 від 11.06.2019 року до позивача було застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. за порушення п. 1.1 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно пункту 1.1 частини 34 ПДР України, вузька суцільна лінія - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється. Якщо лінією 1.1 позначено місце стоянки, майданчик для паркування або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, цю лінію перетинати дозволяється.

Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Із наданих пояснень ОСОБА_1 у позовній заяві вбачається, що позивач жодних доказів того, що він не порушував правила дорожнього руху не наводить. Позовна заява обумовлена лише тим, що він взагалі не перетинав суцільну лінію дорожньої розмітки.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху. Таким чином, вимога зупинити транспортний засіб є правомірною.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як зазначив Пленум Вищого адміністративного суду України від 06 березня 2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам.

За правилами ст. 7 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасникам дорожнього руху ставиться в обов`язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України Про дорожній рух від 30.06.1993р. № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (із змінами та доповненнями).

Згідно ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст. 241 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Статтею 286 КАС України, передбачено, що за наслідками розгляду справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу або скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015р., справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Вказана інструкція надає працівникам поліції можливість винесення постанови на місці вчинення адміністративного правопорушення, тобто на місці зупинки транспортного засобу. Винесення такої постанови за місцем знаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, буде суперечити діючій Інструкції.

Зважаючи, на те, що в діях водія ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, інспектором Войтенко О.Г. були вжиті заходи реагування на порушення правил дорожнього руху та не було порушено процедуру щодо винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, поліцейський діяв в межах наданих законом повноважень, мав право зупиняти, розглянути вказане адміністративне правопорушення та винести постанову ДПО18 № 383999 від 11.06.2019 року. Вказана постанова винесена саме за вчинення позивачем адміністративного правопорушення, ознаки якого визначено ст. 9 КУпАП з метою виховання позивача, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 293 КУпАП, орган при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень, - залишає постанову без змін, а скаргу або протест без задоволення.

На підставі викладеного, оцінюючі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що пред`явлені позовні вимоги є безпідставні та не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72-77, 90, 241-246, 286 КАС України, ст.ст. 256,268,288,293 КУпАП, суд ,-

ВИРІШИВ:

Залишити адміністративний позов ОСОБА_1 до Заступника начальника сектору реагування патрульної поліції Вишгородського ВП ГУНП в Київській області Войтенко Олександра Григоровича про скасування постанови про адміністративне правопорушення без задоволення, а постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу - залишити без змін.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І.Ю. Котлярова