Справа № 222/751/19
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2019 року справа №222/751/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Міронової Г.М., суддів Арабей Т.Г., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області на рішення Володарського районного суду Донецької області від 15 липня 2019 р. у справі № 222/751/19 (головуючий І інстанції суддя Подліпенець Є.О.) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - старшого державного інспектора, начальника відділу контролю за виконанням та охороною земель у Волноваському, Мангушському, Нікольському районах та м. Маріуполі Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) 11 травня 2019 року, з урахуванням уточнень, звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 - старшого державного інспектора начальника відділу контролю за виконанням та охороною земель у Волноваському, Мангушському, Нікольському районах та м. Маріуполі Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області (далі - відповідач) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення від 19.03.2019 року № 36-ДК/0011По/08/01/-19 за ч. 1 ст. 55 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 170 грн. та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення (а.с. 4-10).

Рішенням Володарського районного суду Донецької області від 15 липня 2019 р. у справі № 222/751/19 адміністративний позов задоволено повністю.

Скасовано постанову № 36-ДК/0011По/08/01/-19 від 19.03.2019 року, винесену старшим державним інспектором, начальником відділу контролю за виконанням та охороною земель у Волноваському, Мангушському, Нікольському районах та м. Маріуполі Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області Клочко Ларисою Анатоліївною про накладення адміністративного стягнення на позивача за ч. 1 ст. 55 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 170 грн.

Справу про адміністративне правопорушення відносно позивача закрито (а.с. 43-46).

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та винести нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обгрунтування доводів вказує на те, що на виконання наказу Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 03.01.2019 року № 4-ДК було проведено перевірку земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної форми власності з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 8, 3474 га, про що складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства та акт обстеження.

Прибувши на місце розташування земельної ділянки було виявлено, що територія земельної ділянки механічно оброблена та засіяна сільськогосподарською культурою, при тому що категорія угідь поліпшені пасовища.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КУпАП відхилення від затверджених в установленому порядку проектів землеустрою - тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`яти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від п`ятнадцяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Таким чином, постанова, винесена посадовою особою відповідача, здійснена з дотриманням вимог діючого законодавства.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги встановив наступне.

05.03.2012 року між Володарською районною державною адміністрацією в особі її голови та ОСОБА_1 укладений договір оренди землі земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1 , площею 8, 3474 га, розташованої за межами населених пунктів на території Нікольської селищної ради Нікольського району Донецької області.

Відповідно до умов договору оренди, земельна ділянка передається в оренду з метою сінокосіння (п. 15) за цільовим призначенням для сінокосіння (п. 16), строком на 5 років.

Умовами договору погоджено розмір орендної плати, права та обов`язки сторін договору, в тому числі право орендодавця вимагати від орендаря використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням згідно з договором оренди (п. 28) (а.с. 15-17).

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 28.03.2017 року № 685-сг поновлено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності від 05.03.2012 року, укладено додаткову угоду про поновлення договору оренди землі № 685-сг від 28.03.2017 року (а.с. 18-21).

19.03.2019 року за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення від 11.03.2019 року № 36-ДК/0008П/07/01/-19, старшим державним інспектором, начальником відділу контролю за виконанням та охороною земель у Волноваському, Мангушському, Нікольському районах та м. Маріуполі Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області Клочко Л.А. винесено постанову № 36-ДК/0011По/08/01-19 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 55 КУпАП у виді штрафу в сумі 170 грн. (а.с. 13-14).

За змістом постанови позивач порушив вимоги ст. 96 Земельного кодексу України, ст. 27 Закону України «Про землеустрій» та ст. 37 Закону України «Про охорону земель», а саме: використання наданої йому за додатковою угодою про поновлення договору оренди землі № 685-СГ від 28.03.2017 року для сінокосіння земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1 , площею 8, 3474 га, розташовану за межами населених пунктів на території Нікольської селищної ради Нікольського району Донецької області, під посів сільськогосподарської культури озимої пшениці, тобто з відхиленням від затверджених в установленому порядку проектів землеустрою, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 55 КУпАП.

Спірним у даній справі є правомірність прийняття старшим державним інспектором, начальником відділу контролю за виконанням та охороною земель у Волноваському, Мангушському, Нікольському районах та м. Маріуполі Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області Клочко Л.А. постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення від 19.03.2019 року № 36-ДК/0011По/08/01/-19 за ч. 1 ст. 55 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 170 грн.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

До земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Категорії земель України мають особливий правовий режим.

Землі за основним цільовим призначенням поділяються на, зокрема, землі сільськогосподарського призначення, тобто надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури або призначені для цих цілей. До таких земель належать сільськогосподарські угіддя (ст. 19, 22 Земельного кодексу України).

Приписи додатку 4 Переліку угідь згідно з Класифікацією видів земельних угідь, до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051, визначають, що пасовища включає сільськогосподарські угіддя, які систематично використовуються для випасання худоби (ГОСТ 26640-85); рівномірно вкриті деревинною та чагарниковою рослинністю площею до 20 відсотків ділянки.

Згідно вищезазначеного Переліку єдиним видом сільськогосподарських угідь, що обробляється і використовується під посіви сільськогосподарських культур - є рілля. Рілля включає сільськогосподарські угіддя, які систематично обробляються і використовуються під посіви сільськогосподарських культур, включаючи посіви багаторічних трав, а також чисті пари (ГОСТ 26640-85) та парники, оранжереї і теплиці До ділянок ріллі не належать сіножаті і пасовища, що розорані з метою їх докорінного поліпшення і використовуються постійно під трав`яними кормовими культурами для сінокосіння та випасання худоби, а також міжряддя садів, які використовуються під посіви.

Таким чином, для того щоб встановити, що земельна ділянка використовується не за призначенням, тобто з відхиленням від затвердженого в установленому порядку проекту землеустрою, необхідно не тільки встановити під який вид угідь вони використовується, а ще й систематичність такого використання.

За правилами ст. 7 ч.1 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Статтею 254 КУпАП України передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

За унормуванням ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Відповідачем не доведено, що позивач систематично використовував земельну ділянку під посіви сільськогосподарських культур. З матеріалів справи вбачається, що за поясненнями позивача механічна обробка та засів земельної ділянки сільськогосподарською продукцією носило одноразовий характер. Вказана земельна ділянка не належить до рілля, а використовується для сінокосіння, згідно з умовами оренди землі від 05.03.2012 року та додатковою угодою про поновлення договору оренди землі № 685-ст від 28.03.2017 року.

Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення від 11 березня 2019 року вбачається, що позивач заперечує проти інкримінованого йому правопорушення (а.с. ).

З акту обстеження земельної ділянки від 28.02.2019 року № 36-ДК/32/АО/10/01/-19 вбачається, що вся площа земельної ділянки була механічно оброблена та засіяна сільськогосподарською культурою-озимою пшеницею. Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що у лютому 2019 року апріорі було неможливо з`ясувати чим засіяна земельна ділянка з огляду на пору року і стану природних умов (а.с. 78).

В протоколі про адміністративне правопорушення від 11.03.2019 року відбито, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 год. 18 березня 2019 року, а розгляд відбувся з невідомих причин 19 березня 2019 року і позивач про це сповіщений належним чином не був (а.с. 92-96).

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення охоплює вину, мотив і мету поведінки правопорушника. Адміністративне правопорушення може бути вчинене як умисно, так і з необережності.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, якщо особа, котра його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, якщо особа, котра його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачити.

Отже, тільки за наявності складу адміністративного правопорушення особа, яка його вчинила, може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 284 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 цього кодексу; 3) про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених ст. 247 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те , що при прийнятті спірної постанови відповідач діяв неправомірно.

За таких обставин постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення від 19.03.2019 року № 36-ДК/0011По/08/01/-19 за ч. 1 ст. 55 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 170 грн., винесена старшим державним інспектором, начальником відділу контролю за виконанням та охороною земель у Волноваському, Мангушському, Нікольському районах та м. Маріуполі Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області правомірно скасована судом першої інстанції, а справа про адміністративне правопорушення закрита.

Частиною 3 ст. 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

На підставі наведеного, керуючись статями 205, 271, 272, 286, 308, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області на рішення Володарського районного суду Донецької області від 15 липня 2019 р. - залишити без задоволення.

Рішення Володарського районного суду Донецької області від 15 липня 2019 р. у справі № 222/751/19 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді Т.Г. Арабей

І.Д. Компанієць