Справа № 200/7150/19-а
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2019-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2019 р. Справа№200/7150/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення від 05.09.2018 року щодо відмови в призначенні щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, зобов`язання призначити та виплатити щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за заявою від 02.08.2018 року.

В обґрунтування позову зазначає, що перебуває на обліку відповідача як внутрішньо переміщена особа з тимчасово окупованої території.

Як внутрішньо переміщена особа позивач отримувала адресну допомогу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, продовжуючи виплати кожні 6 місяців.

02.08.2018 року позивач звернулася до Департаменту з заявою про призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк.

Однак, в січні 2019 року позивач отримала рішення від 05.09.2018 року про відмову в призначенні допомоги згідно з п. 7 постанови КМУ № 505 від 01.10.2014 року, оскільки якщо працездатна особа не працевлаштувалась протягом двох місяців з дня призначення допомоги на проживання, то її розмір на наступні два місяці зменшується на 50%, а на наступний період припиняється.

Наголошує, що з 26.07.2018 року по 06.11.2018 року знаходилася на обліку у Маріупольському міському центрі зайнятості та після чого працевлаштувалася та продовжує працювати в дійсний час в магазині «ЕVA», тобто, на дату звернення до відповідача позивач перебувала на обліку в центрі зайнятості та шукала роботу.

З зазначених підстав вважає дії відповідача щодо відмови у призначенні соціальних виплат незаконними та такими, що порушують її конституційні права.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07 червня 2019 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до судового засідання на 30 липня 2019 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 30 липня 2019 року розгляд справи було відкладено на 09 вересня 2019 року.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Позивачем надано заяву про розгляд справи без участі (а.с. 41).

Відповідачем надано письмовий відзив від 02.08.2019 року № 5338/2019 (а.с. 26-27). В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що позивач перебуває на обліку в Департаменті як внутрішньо переміщена особа з 03.11.2015 року.

Щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання позивач отримувала з 17.11.2015 до 19.04.2018 в складі сім`ї ОСОБА_2 , як уповноваженого представника сім`ї. В період з 17.11.2015 до 16.01.2016 в розмірі 442 грн. щомісяця, з 17.01.2016 до 16.03.2019 в розмірі 221 грн. щомісяця.

В подальшому за зверненнями від 20.04.2016, 21.10.2016, 03.05.2017, 07.11.2017, 11.05.2018 ОСОБА_2 при зверненні за призначенням щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання на наступні шість місяців в членах родини не декларував ОСОБА_1 .

02.07.2018 року ОСОБА_2 звернувся до Департаменту з заявою № 21135 з приводу призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на склад сім`ї з двох осіб - себе та дружину.

Проте, допомогу не було призначено у зв`язку з не працевлаштуванням ОСОБА_1 на підставі п. 7 постанови КМУ № 505 від 01.10.2014.

Відповідно до п. 3 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 365 від 08.06.2016 року «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» призначити допомогу неможливо в подальшому особам, яким було припинено виплати через не працевлаштування, навіть при умові подальшого працевлаштування.

Зазначає про пропущення шестимісячного строку звернення до суду, оскільки спірне рішення про відмову в призначенні допомоги було направлено поштовим конвертом на адресу уповноваженого представника родини ОСОБА_2 10.09.2018 року, про що свідчить реєстр вихідної кореспонденції.

Наголошує, що дії Департаменту не суперечать чинному законодавству, тому просив відмовити в позові ОСОБА_1 .

Відповідно до положень статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України даний предмет спору віднесено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача у відповідності до норм законодавства повідомлено про наявність позову щодо визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 є громадянкою України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_1 (а.с. 6). Згідно паспортних даних позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6 зв.бік).

Позивач є внутрішньо переміщеною особою, про що свідчить довідка від 08.12.2017 року № , адреса фактичного місця проживання позивача: АДРЕСА_2 (а.с. 7).

02.08.2018 року позивач з її чоловіком звернулися до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради із заявами про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 34-36).

Рішенням Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради від 05.09.2018 року позивачу відмовлено в призначенні допомоги внутрішньо переміщеним особам на проживання на підставі пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року, оскільки працездатна особа ОСОБА_1 не працевлаштувалась протягом двох місяців з дня призначення такої допомоги (а.с. 37).

Перевіряючи правомірність дій відповідача щодо відмови у виплати грошової допомоги, суд виходить з наступного.

Згідно до приписів частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Призначення щомісячної адресної допомоги переміщеним особам визначається Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 (далі - Порядок №505).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 505 грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

За вимогами п.3 Порядку №505 грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім`ї (далі - уповноважений представник сім`ї) у таких розмірах, зокрема, для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім`ї). Якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім`ї або інформацією компетентного органу. Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім`ї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому пунктом 5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред`являє довідки всіх членів сім`ї про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб. Особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога не призначається.

Для отримання грошової допомоги (у тому числі у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку) уповноважений представник сім`ї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сім`ї до установи уповноваженого банку для відкриття в установленому порядку поточного рахунка, пред`являє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу, та подає на адресу уповноваженого органу відповідну заяву про надання грошової допомоги (для призначення грошової допомоги вперше) або заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги (у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку). З метою визначення дати, часу та адреси подання заяви уповноважений представник сім`ї звертається у контакт-центр уповноваженого банку (п. 5 Порядку №505).

Пунктом шостим Порядку №505 передбачені підстави, коли грошова допомога не призначається, а саме: будь-хто з членів сім`ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення; будь-хто з членів сім`ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Відповідно до п.7 Постанови №505 якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за інвалідами I групи або дітьми-інвалідами віком до 18 років, або інвалідами I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім`ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

Особи працездатного віку, яким призначено грошову допомогу, зобов`язані інформувати у триденний строк уповноважений орган про факт працевлаштування або перебування на обліку як безробітних.

За приписами п.12 Порядку №505 виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі: подання уповноваженим представником сім`ї заяви про припинення виплати грошової допомоги; надання інформації державної служби зайнятості про те, що працездатні члени сім`ї протягом двох місяців не працевлаштувалися за сприянням державної служби зайнятості або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють; зняття з обліку внутрішньо переміщеної особи; виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.

Виплата грошової допомоги може бути поновлена, якщо протягом місяця з місяця припинення її виплати уповноважений представник сім`ї повідомив уповноваженому органу про зміну обставин, які вплинули на припинення виплати грошової допомоги.

Згідно з рішенням Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради від 05.09.2018 року підставою для відмови позивачу у призначенні грошової допомоги стало не працевлаштування позивача протягом двох місяців з дня призначення допомоги.

Згідно трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_4 з 01.08.2018 року по 01.11.2019 року їй було призначено виплату допомоги по безробіттю Маріупольським міським центром зайнятості, а з 06.11.2018 року по дійсний час позивач працює в ТОВ «РУШ» прибиральником службових приміщень до магазину «Єва» (а.с. 8-10).

Проте, суд звертає увагу, що вказана у рішенні підстава, у відповідності до п. 3 та 6 Порядку № 505, не виключає право позивача на отримання адресної допомоги.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відмова позивачу у відновленні виплати щомісячної адресної допомоги з підстав не працевлаштування є протиправною.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених позивачем вимог про визнання протиправним та скасування рішення від 05.09.2018 року щодо відмови в призначенні щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, зобов`язання призначити та виплатити щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за заявою від 02.08.2018 року.

Наведена правова позиція зазначена в постановах Верховного Суду від 27.03.2018 року в справі № 333/3750 (2-а/333/199/17, від 11.07.2018 року у справі № 227/2259/17.

Зокрема, Верховний Суд зазначив, що задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що відповідно до положень пункті 2 - 7, 12 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг від 01.10.2014р. № 505 грошова допомога на наступний строк не призначається тільки тим особам, які продовжують перебувати у статусі не працевлаштованої (безробітної) особи, а у разі якщо така особа працевлаштувалась і її статус не суперечить зазначеним вище пунктам Порядку, то вона знову набуває право на призначення щомісячної адресної допомоги.

Суд дійшов висновку про те, що Порядком від 01.10.2014р. №505 не встановлено жодного обмеження особи звернутися після працевлаштування з новою заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Крім того, суд виходив з того, що Порядком №505 визначено виключні підстави коли щомісячна адресна грошова допомога не призначається, у якому відсутня така підстава як звернення особи за її призначенням після припинення виплати цієї допомоги особі відповідно до пункту 7 цього Порядку.

Суд не бере до уваги зауваження відповідача стосовно пропуску шестимісячного строку звернення до суду, оскільки матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів направлення Департаментом спірного рішення від 05.09.2018 року позивачу та доказів отримання нею цього рішення.

За вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

З огляду на викладене, на підставі положень Конституції України, ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце реєстрації відповідно паспорта громадянина України: АДРЕСА_1 ; місце фактичного проживання/перебування згідно довідки від 08.12.2017р. № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 87500, Доненька область, м. Маріуполь, пр-т. Миру, буд. 70, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради від 05.09.2018 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за заявою від 02.08.2019 року.

Зобов`язати Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради призначити та виплатити ОСОБА_1 щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за заявою від 02.08.2018 року.

Стягнути з Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) судові витрати з судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 11 вересня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Л.Б. Голубова