Справа № 12-36-09
Суддя: Цвіркун Ю.І.
Дата ухвалення: 2009-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Вн. № < Внутрішній Номер справи >
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

08.07.2009 р. № 12-36-09

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі:

головуючого -судді Цвіркуна Ю.І.,

при секретарі Рудик Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Інземного підприємства «АІС-Автоцентр`до Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель у Київській області про визнання дій незаконними, визнання нечинними рішень та про зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до адміністративного суду з позовом до Управління з контролю за використанням та охороною земель у м.Києві та Київської області, яке було перейменовано у Державну інспекцію з контролю за використанням і охороною земель у Київській області про визнання дій незаконними, визнання нечинними рішень та про зобов`язання вчинити дії.

В суді представник позивача позовні вимоги підтримав повністю і просив: - визнати незаконними дії Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель у Київській області щодо проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки на Кільцевій дорозі, 15А у м.Києві, оформлення результатів перевірки та визначення розміру шкоди; - визнати нечинним Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства №А569/467 від 19.02.2008 року, складений Головним спеціалістом відділу здійснення інспекторської діяльності в М.Києві ОСОБА_1 , Акт обстеження земельної ділянки №81 від 12.03.2008 року, складений Головним спеціалістом відділу здійснення інспекторської діяльності в м.Києві ОСОБА_1 , та зроблений на їх підставі розрахунок шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки ІП «АІС-Автоцентр`по Кільцевій дорозі, 15-А у Святошинському районі м.Києва; - зобов`язати відповідача здійснити перерахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки по Кільцевій дорозі, 15 Ау Святошинському районі м.Києва, стосовно ІП «АСІ-Автоцентр»; - стягнути з відповідача судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що відповідачем допущено порушення законодавства України при здійсненні відповідних перевірок та складанні оскаржуваних Актів.

Представник відповідача щодо позову заперечив, аргументуючи тим, що відповідач діяв у межах, спосіб та у відповідності до вимог закону. Вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Суд, вислухавши учасників процесу та дослідивши докази по справі, встановив наступне.

Відповідачем 19 лютого 2008 року було проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки по АДРЕСА_1 .

За результатами перевірки Головним спеціалістом відділу здійснення інспекторської діяльності в м .Києві ОСОБА_1 було складено Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства № А569//46 від 19.02.2008 року. Відповідно до вказаного акту станом на 19.02.2008 року ІП «АІС-Автоцентр» самовільно займає прилеглі земельні ділянки загальною площею близько 0,19 га під розміщення та зберігання автотранспорту по Кільцевій дорозі, 15А у м.Києві.

В подальшому цією ж посадовою особою вже 12.03.2008 року було складено Акт обстеження земельної ділянки №81, відповідно до якого станом на 12.03.2008 року ІП «АІС-Автоцентр`самовільно займає прилеглі земельні ділянки загальною площею близько 0,19 га під розміщення та зберігання автотранспорту по Кільцевій дорозі, 15А. На підставі даного Акту обстеження земельної ділянки було зроблено розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки ІП «АІС-Автоцентр`по Кільцевій дорозі, 15А у Святошинському районі м .Києва, у відповідності з яким розмір шкоди склав 33027,05 грн.

Позивачем було оскаржено вказаний розрахунок розміру шкоди, виходячи з того, що при проведенні перевірки та складанні Акту перевірки та Акту обстеження відповідачем не були прийняті до уваги всі обставини, та відповідно невірно вирахувано площу займаної земельної ділянки.

09 червня 2008 року позивачем було отримано відповідь відповідача за №084674/0810 від 26.05.2008 року, якою скаргу залишено без задоволення.

Вищезазначені обставини підтвердилися у суді і не оспорювалися сторонами.

Позовні вимоги позивача в частині визнання незаконними дій відповідача щодо проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки на Кільцевій дорозі, 15-А, у м. Києві та визнання нечинним Акта перевірки дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки №А569/46 від 19.02.2008 р. та Акта обстеження земельної ділянки №81 від 12.03.2008 р. не підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" державний контроль за використанням та охороною земель здійснює спеціально уповноважений орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Відповідно до п. 1.2 Порядку планування та проведення перевірок з питань здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 12 грудня 2003 р. N 312 (надалі -Порядок), державний контроль за використанням та охороною земель у системі центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів здійснює Держземінспекція та її територіальні органи.

У статті 9 Закону України "Про здійснення державного контролю за використанням та охороною земель" встановлено, що державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється, зокрема, шляхом проведення перевірок.

У відповідності до ст. 3 Порядку, Держземінспекцією та її територіальними органами проводяться такі види перевірок: планові, позапланові, оперативні.

Відповідно до пункту 3.2 Порядку позаплановою перевіркою є перевірка, яка не передбачена планом роботи відповідного інспекційного органу Держкомзему та проводиться, зокрема, за наявності інформації щодо самовільного зайняття земельної ділянки та використання її без правовстановлюючих документів.

Відповідно до п. 5 Положення про Державну інспекцію з контролю за використанням і охороною земель, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2002 № 1958, держземінспекція та державні інспектори мають право, зокрема, складати акти перевірок, протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог земельного законодавства та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності; давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог земельного законодавства.

Крім того, згідно з пунктом 5.1 Порядку державний інспектор при проведенні всіх видів перевірок складає акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства.

Відповідно до п. 3 листа Вищого господарського суду від 24.07.2001 р. "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних з визнанням недійсними актів державних та інших органів", зазначено, що "акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин". У зв`язку з цим не можуть оспорюватись в суді акти ревізій, документальних перевірок, дії службових осіб, вчинених у процесі чи за результатами перевірок тощо, оскільки ці акти не мають обов`язкового характеру, а носять інформаційний характер.

З аналізу наведених вище правових норм та обставин справи вбачається, що відповідач при проведенні відповідної перевірки та складенні оскаржуваних актів діяв у межах та на підставі наданих законодавством України повноважень.

Разом з тим, є підстави вважати, що здійснений відповідачем розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки ІП «АІС-Автоцентр`по Кільцевій дорозі, 15-А у Святошинському районі м.Києва від 12.03.2008 року не відповідає вимогам законодавства України.

Відповідно до п. 7 Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 № 963, розмір шкоди, заподіяної юридичним та фізичним особам, проводиться територіальними органами Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель на підставі матеріалів обстежень земельних ділянок, проведених відповідно до Порядку виконання земельно-кадастрових робіт та надання послуг на платній основі державними органами земельних ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 листопада 2000 р. N 1619.

Крім того, в силу п. 3.1 Методичних рекомендацій щодо затвердження Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затверджених наказом Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель, від 12.09.2007 № 110, підставою для здійснення розрахунку розміру шкоди, заподіяної державі, юридичним чи фізичним особам внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, є матеріали справи про адміністративне провадження, які підтверджують факт вчинення правопорушення, а саме: акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства; протокол про адміністративне правопорушення; припис (з вимогою усунення порушення земельного законодавства); акт обстеження земельної ділянки.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому суд бере до уваги положення ч.2 ст.71 КАС України, згідно з якими в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак відповідач не представив суду аргументованих доказів щодо правомірності його позиції при здійсненні розрахунку розміру шкоди, заподіяної позивачем внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки. Зокрема, у даному розрахунку не вказано нормативно-правовий акт та правові норми, якими керувався відповідач (його посадові особи) при здійснення цього розрахунку, а представник відповідача не надав вмотивованих доводів, що при здійсненні такого розрахунку дотримана процедура та методика, що визначенні у чинному законодавстві України.

Тож відповідач не довів, що здійснений ним розрахунок, який оскаржується позивачем, відповідає критеріям, встановленим у ст.2 КАС України.

За таких обставин, керуючись положеннями КАС України, суд вважає, що для повного захисту прав, свобод та інтересів особи необхідно визнати протиправність дій відповідача в частині здійснення розрахунку розміру шкоди, заподіяної позивачем внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки та зобов`язати його здійснити такий розрахунок розміру шкоди.

Таким чином, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Питання стосовно розподілу судових витрат підлягає до вирішення в порядку, передбаченому 87-98 КАС України.

На основі встановленого, керуючись ст.ст.86, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Позов Іноземного підприємтва «АІС-Автоцентр`задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель у Київській області в частині здійснення розрахунку розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки Іноземним підприємством «АІС-Автоцентр`по Кільцевій дорозі, 15-А у Святошинському районі м. Києва у розмірі 33 027,05 грн.

Зобов`язати Державну інспекцію з контролю за використанням і охороною земель у Київській області здійснити розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття Іноземним підприємством «АІС-Автоцентр`земельної ділянки по Кільцевій дорозі, 15-А у Святошинському районі м.Києва у відповідності до вимог чинного законодавства України.

В решті позовних вимог -відмовити.

Стягнути із Державного бюджету України на користь Іноземного підприємства «АІС-Автоцентр`сплачений судовий збір (державне мито) в розмірі 1 (одна) грн. 70 коп.

Строк і порядок набрання судовим рішенням законної сили встановлені у статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України -з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява і скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції у порядку, що передбачені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Ю.І. Цвіркун