Справа № 214/4140/19
Суддя: Гринь Н. Г.
Дата ухвалення: 2019-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/4140/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 вересня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Гриня Н.Г.,

при секретарі судового засідання - Печарник З.І.,

за відсутності сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції лейтенанта поліції Яценка-Аввакумова Григорія Васильовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Полк патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом 05.06.2019 року, який 10.06.2019 року було уточнено, в якому просив визнати дії інспектора щодо накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху протиправними та скасувати постанову серії ЕАВ №1198656 від 02.06.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП скасувати, а справу закрити.

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 02.06.2019 року близько 21-20 год. в районі вул. Гетьманської, 94 він керував транспортним засобом Skoda Fabia НОМЕР_1 та був зупинений інспектором, який звинуватив його в тому, що він керував транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби. Він повідомив інспектора, що правил дорожнього руху не порушував. Після чого йому було продемонстровано відео з якого не вбачалось факту порушення, відеозапис був розмитий. Однак не дивлячись на його заперечення інспектор роздрукував постанову і вручив її йому. Він не погоджується з постановою, оскільки правопорушення він не вчиняв та занесене до постанови полягає у невикористанні сигналів - фар ближнього світла у темну пору доби, а штраф накладено у відповідності до ч.2 ст. 122 КУпАП, яка не містить посилання на порушення правил користування попереджувальними сигналами у темну пору доли, а містить лише відповідальність за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку чи зміні його напрямку.

Ухвалою суду від 11.06.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі з призначення до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, заяв про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило. В обґрунтування своїх заперечень надав відзив, в якому зазначив, що ним під час виконання своїх службових обов`язків 02.06.2019 року по вул. Гетьманська, 94 був помічений транспортний засіб Skoda Fabia НОМЕР_1 водій якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив п. 19.1 ПДР України. Після зупинки відповідач пояснив причину зупинки та попросив пред`явити відповідні документи. Після з`ясування усіх фактичних даних ним було встановлено наявність адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, роз`яснення прав, згідно ст. 284 КУАП ним була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Крім того, ним проводилась відео фіксація на місці вчинення правопорушення та під час розмови позивач не заперечував факту вчинення правопорушення, а згодом почав заперечувати. Він особисто помітивши правопорушення володіючи беззаперечними доказами вини позивача прийшов до висновку про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП шляхом винесення постанови у відповідності до вимог ст. 283 КУпАП. У зв`язку із чим просив відмовити у задоволенні позову та справу розглянути без представника відповідача.

Крім того, відповідачем надано клопотання про застосування строку звернення до адміністративного суду, у зв`язку із чим просить залишити позов без розгляду.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився надав пояснення на позовну заяву аналогічного до відзиву змісту.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, в порядку ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного висновку.

02.06.2019 року інспектором ППП в м. Кривий Ріг УПП Дніпропетровської області Яценко-Аввакумовим Г.В. винесено постанову серії ЕАВ №1198656 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП із накладенням штрафу в розмірі 425 грн. (а.с.9).

Винесення оскаржуваної постанови мотивовано тим, що 02.06.2019 року о 21 год. 22 хв. водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Skoda Fabia НОМЕР_1 без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби на вул. Гетьманська,94 у м. Кривому Розі, чим порушив п. 19.1 а ПДР України.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.213, ст.ст.222, 258 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі передбачених ч.2 ст.122 КУпАП, в порядку скороченого провадження, тобто без складання протоколу про адміністративне правопорушення з винесенням постанови по справі про адміністративне правопорушення за результатами її розгляду на місці вчинення правопорушення.

Судом встановлено, що справа про адміністративне правопорушення була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення інспектором як уповноваженою посадовою особою органу поліції.

Не визнаючи факт вчинення адміністративного правопорушення та вважаючи неправомірною постанову позивач звернувся до суду.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.213, ст.ст.222, 258 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі передбачених ст.122 КУпАП в порядку скороченого провадження.

Аналізуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне зазначити, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень. Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 30.05.2018 року у справі №337/3389/16-а.

Згідно з ч.5 ст.14 Закону «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Так, диспозицією ч.2 ст.122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами.

Приписами п.19.1 (а) ПДР України передбачено, що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла.

Таким чином, посилання позивача на неналежну кваліфікацію правопорушення є недоречними та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.

Звертаючись до суду з позовом, позивач вказував на те, що під час керування автомобілем Skoda Fabia НОМЕР_1 на вул. Гетьманська,94 м. Кривого Рогу, він не допускав порушень п.19.1 (а) ПДР України.

У відповідності до ч.ч.1, 4 ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису. Так, ч.1 ст.40 Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Отже, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Натомість, всупереч приписам ст.283 КУпАП, відеозапис не було зазначено в оскаржуваній постанові у справі про адміністративне правопорушення в графі 8 «До постанови додається», як і не досліджено під час розгляду інспектором справи про адміністративне правопорушення, адже жодних посилань на нього в постанові немає. Про здійснення відео фіксації інспектор не попередив позивача, адже оглядом всіх наданих суду фрагментів запису не встановлено вчинення відповідачем таких дій, що є свідченням порушення ст.40 Закону України «Про Національну поліцію».

Більш того, із наданого відеозапису не вбачається сам факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого п.19.1 (а) ПДР України. Так, оглядом відеозапису на диску DVD-R № встановлено, що запис розпочинається з руху автомобіля патрульної поліції, потім вбачається як стоїть автомобіль ОСОБА_1 , потім інспектор повідомляє про здійснення відео фіксації, роз`яснює прав позивача та причину зупинки, далі йде складання постанови. Момент та час зупинки водія відповідачем відеозапис на диску DVD-R не містить.

Жодних фотоматеріалів, пояснень свідків, які вказували б на наявність в діях позивача вини у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він притягнутий до відповідальності, відповідачем до постанови не долучено та в підтвердження своїх заперечень не надано.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У КУпАП та КАС України визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення та її перегляду судом у випадку оскарження, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. У даній категорії справ відповідач як суб`єкт владних повноважень, повинен зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати позицію позивача та його заперечення проти пред`явленого йому обвинувачення, адже в силу ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За даних обставин заперечення, наведені відповідачем без їх доказового підтвердження, спростовуються обґрунтованою позицією позивача, котра в сукупності з наявними доказами, рядом сумнівів щодо доведеності його вини, які тлумачаться на користь позивача, є свідченням недоведеності наявності в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Інші доводи та посилання відповідача, зазначені у відзиві на позов, суд не приймає до уваги, оскільки вони є недоречними.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Ураховуючи сукупність викладених обставин та доведеність неправомірності винесення відповідачем оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог із скасуванням оскаржуваної постанови та закриттям справи у відповідності до п.3 ч.3 ст.286 КАС України.

Натомість суд не вбачає підстав для задоволення вимог в частині визнання протиправними дій відповідача як суб`єкта владних повноважень, оскільки прийняття такого рішення не передбачено ст.286 КАС України, в той час як скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття справи вже є дієвим способом захисту порушених прав позивача.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно ч.1 ст.139 КАС України, суд враховує ухвалення рішення на користь позивача, звільненого від сплати судового збору на підставі ст.288 КУпАП, тому судові витрати підлягають компенсації за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

Підстави, визначені ст.371 КАС України, для звернення судового рішення до негайного виконання, відсутні.

Керуючись ст.ст.2, 3, 5, 9, п.10 ч.6 ст.12, ст.ст.72-79, 139, 162, п.2 ч.1, ч.3 ст.241, ст.ст.242, 244-246, 250, 255, 257, 268, 269, 271, 286, 293, п.п.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції лейтенанта поліції Яценка-Аввакумова Григорія Васильовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Полк патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Постанову серії ЕАВ №1198656 від 02.06.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП - скасувати, а справу закрити.

У задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з дня його підписання через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку, передбаченому ст.286 КАС України.

Рішення суду складено та підписано 09.09.2019 року.

Суддя Гринь Н.Г.