Справа № 0740/1064/18
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2019-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2019 рокуЛьвів№ 857/6274/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Качмара В. Я., Курильця А.Р.,

з участю секретаря судового засідання - Болюк Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду апеляційну скаргу Приватного підприємства "Індивідуал" на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2019 року про відмову у вжитті заходів забезпечення позову у справі № 0740/1064/18 за адміністративним позовом Приватного підприємства "Індивідуал" до Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київреклама" про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

суддя в 1-й інстанції - Маєцька Н. Д.,

час ухвалення рішення - 17.04.2019 року,

місце ухвалення рішення - м. Ужгород,

дата складання повного тексту рішення - 17.04.2019 року,

в с т а н о в и в:

Позивач - Приватне підприємство "Індивідуал" звернулося в суд з позовом до Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) та Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), в якому просив визнати дії Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) та Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо перешкоджання господарській діяльності ПП "Індивідуал" з розміщення зовнішньої реклами з урахуванням принципу мовчазної згоди згідно з поданими заявами та отриманими описами за адресами згідно з переліком - протиправними; зобов'язати Виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) або будь-які інші структурні підрозділи Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) та/або комунальні підприємства, що належать до сфери управління Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) утриматись від будь-яких дій (демонтаж, направлення вимог, видання наказів тощо) щодо перешкоджання розміщенню зовнішньої реклами з урахуванням принципу мовчазної згоди згідно з поданими заявами та отриманими описами за адресами відповідно до переліку.

Позивач подав клопотання про забезпечення позову, яким просить суд забезпечити позов шляхом заборони Виконавчому органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), Управлінню з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київреклама" або будь-якому іншому структурному підрозділу Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) та/або комунальним підприємствам, що належать до сфери управління Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) вчиняти будь-які дії (демонтаж, направлення вимог, видання наказів тощо) щодо перешкоджання розміщенню зовнішньої реклами з урахуванням принципу мовчазної згоди згідно з поданими заявами та отриманими описами за наступними адресами: 1. місто Київ, вулиця Богдана Хмельницького, 70; 2. місто Київ, вулиця Анни Ахматової, 3; 3. місто Київ, вулиця Богдана Хмельницького, 41; 4. місто Київ, проспект Перемоги, 5; 5. місто Київ, проспект Перемоги, 6; 6. місто Київ, проспект Перемоги, 24; 7. місто Київ, проспект Перемоги, 9; 8. місто Київ, проспект Перемоги, 49/2 170 м від вулиці Гарматна у напрямку площі Перемоги; 9. місто Київ, проспект Перемоги, 38, 10 місто Київ, проспект Перемоги, 7; 11. місто Київ, проспект Перемоги, 33; 12. місто Київ, проспект Перемоги, 45; 13. місто Київ, проспект Перемоги, 3; 14. місто Київ, вулиця Борщагівська (біля шляхопроводу по проспекту Повітрофлотський); 15. місто Київ, проспект Степана Бендери, вулиця Вербова (розподільчий трикутник на залізничному шляхопроводі, напрямок до ст. місто "Петрівка"); 16. місто Київ, проспект Повітрофлотський, з'їзд на вулицю Борщагівську; 17. місто Київ, вулиця Олени Теліги, 33; 18. місто Київ, вулиця Набережно-Лугова, 2. 19. місто Київ, вулиця Богдана Хмельницького, 68; 20. місто Київ, вулиця Січових Стрільців (Артема/вул. Чорновола); 21. місто Київ, вулиця Вадима Гетьмана, 16; 22. місто Київ, вулиця Мельникова, 53/55; 23. місто Київ, вулиця Леонтовича, 1 на розі з вул. Богдана Хмельницького; 24. місто Київ, вулиця Довженка Олександра, біля ст. м. "Шулявка"; 25. місто Київ, вулиця Гмирі Бориса, 17; 26. місто Київ, проспект Перемоги, 123; 27. місто Київ, проспект Героїв Сталінграду, 18; 28. місто Київ, вулиця Олени Теліги, 3;29. місто Київ, вулиця Чорновола/вул. Андрющенка; 30. місто Київ, вулиця Лагерна, 46/48; 31. місто Київ, вулиця Липківського Василя (Урицького), 35а; 32. м. Київ, Шевченківський р-н. проспект Перемоги, 66; 01025-01; 33. м. Київ, Шевченківський р-н. вул. Глибочицька, 28; 01025-01; 34. м. Київ, Шевченківський р-н. вул. О. Довженка, 10; 01025-01 35. м. Київ, Солом'янський р-н, вул. Сурикова, 6; 01025-01; 36. м. Київ, Солом'янський р-н, вул. Борщагівська, 250 м від пров. Політехнічний (розподілювач). 01025-01; 37. м. Київ. Оболонський р-н, вул. Маршала Тимошенка, 18-20 ст. м. "Мінська" 01025-012; 38. м. Київ. Подільський р-н, вул. О. Теліги, 87 електроопора №209-0 39. м. Київ, Шевченківський р-н, вул. О. Теліги, 19-21 01025-014; 40. м. Київ, Подільський р-н, вул. Новокостянтинівська, 70 1025-015; 41. м. Київ, Подільський р-н, вул. Набережно-Хрещатицька, 27 01025-016; 42. м. Київ, Печерський р-н, Набережне шосе на розі з Дніпровським узвозом 01025-017; 43. м. Київ, Голосіївський р-н, Столичне шосе (навпроти АЗС) 01025-018; 44. м. Київ, Печерський р-н, вул. Набережне шосе 300 м від ст. м. "Дніпро" в сторону Поштової площі 01025-019; 45. м. Київ. Дніпровський р-н, просп. Броварський р-н (зелена зона навпроти Театру драми та комедії) 01025-0110; 46. м. Київ. Дніпровський р-н, просп. Броварський між ст. м. "Дарниця" та "Чернігівська"01025-0111; 47. м. Київ, Печерський р-н, Наддніпрянське шосе (400 м. до мосту Патона)01025-0112; 48. м. Київ, Оболонський р-н, просп. Бендери Степана (Московський) перехрестя з вул. Електриків 01025-0113; 49. м. Київ, просп. Миколи Бажана (70 м. до повороту на Дніпровську наб.) 01025-0114; 50. м. Київ, просп. Миколи Бажана, 35 м. до виїзду з Дніпровської наб. в бік мосту Південний (ст. м. "Осокорки") 01025-0115; 51. м. Київ, просп. Миколи Бажана ст. м. "Позняки" 01025-0116; 52. м. Київ, Деснянський р-н, просп. Броварський, 2 в'їзд в місто (400 м. до мосту) 01025-0117; 53. м. Київ, Дніпровський р-н, просп. Броварський, 200 м. до ст. м. "Лівобережна", на розподільчому трикутнику 01025-0118; 54. м Київ, Шевченківський р-н, просп. Перемоги, 18 01025-0119; 55. м. Київ, Оболонський р-н, просп. Оболонський, 43 01025-0120; 56. м. Київ, Оболонський р-н, просп. Оболонський (розподільча смуга), розв'язка з вул. Богатирською 01025-0121; 57. м. Київ, Оболонський р-н, просп. Оболонський/вул. Малиновського 01025-0122; 58. м Київ, Голосіївський р-н, Столичне шосе за 250 м. до перехрестя з просп. Науки 01025-0123; 59. м. Київ, Голосіївський р-н, Столичне шосе (Конча Заспа км 21+700 м.) 01025-0124; 60. м. Київ, Шевченківський р-н, просп. Перемоги, 30 01025-0125; 61. м. Київ, Шевченківський р-н, просп. Перемоги, 60 01025-0126; 62. м. Київ, Святошинський р-н, просп. Перемоги, 71/2 01025-0127; 63. м. Київ, Святошинський р-н, просп. Перемоги, 0; 64. м. Київ, вул. Січових Стрільців, 44, 01323-01; 65. м. Київ, проспект Перемоги, 53, 01323-01; 66. м. Київ, проспект Перемоги, 32; 01323-01; 67. м. Київ, вул. В. Гетьмана/Польова, 47; 01323-01; 68. м. Київ, вул. Глибочицька, 44, 01323-01; 69. м. Київ, проспект Г. Сталінграда, 12-Г, 01323-01; 70. м. Київ, проспект Г. Сталінграда, 16Б, . 01323-01; 71. м. Київ, вул. О. Довженка, 4, 01323-01; 72. м. Київ, вул. проспект Г. Сталінграда, 2, 01323-01; 73. м. Київ, вул. Кільцева дорога, 1-В, 01323-01; 74. місто Київ, проспект Повітрофлотський, 52/1; 75. місто Київ, вулиця Жилянська, 114; 76. місто Київ, проспект Перемоги, 15; 77. місто Київ, вулиця Шевковицька, 46; 78. місто Київ, бульвар Чоколівський, 42; 79. місто Київ, проспект Г. Сталінграда, ел. опора №202; 80. місто Київ, вулиця М. Тимошенка, ел. опора №171; 81. місто Київ, вулиця М. Тимошенка, 26-А; 82. місто Київ, вулиця Кіквідзе, 8/9; 83. місто Київ, бульвар Дружби Народів, 25; 84. місто Київ, бульвар Дружби Народів, 30."

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2019 року відмовлено у вжитті заявлених заходів забезпечення позову.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на наявність достатніх правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову у цій адміністративній справі, оскільки виконавчий орган Київської міської ради та управлінням з питань реклами Київської міської ради здійснює заходи щодо демонтажу об'єктів зовнішньої реклами, що є перешкоджанням у здійснення господарської діяльності. За певних обставин (демонтажу рекламної конструкції) такі права позивач не зможе відновити взагалі, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. Вчинений відповідачем демонтаж об'єкту зовнішньої реклами може обмежувати права позивача, створюючи для нього реальні правові наслідки та впливає на майновий стан та господарську діяльність. Просить скасувати оскаржувану ухвалу, та прийняти постанову, якою задовольнити заяву про забезпечення позову.

Відповідачі та треті особи подали відзив на апеляційну скаргу, в якому вказали, що частина рекламних засобів, які самовільно, без отримання дозволів на розміщення об'єктів зовнішньої реклами, без погоджень з балансоутримувачами місць розташування рекламних засобів, без погоджень з балансоутримувачами інженерних мереж місць розташування рекламних засобів, розміщені позивачем на території м. Києва, а саме: п'ятдесят сім рекламних конструкцій, що розташовані в м. Києві та призначені для розміщення зовнішньої реклами, які є предметом договору купівлі-продажу №01/18 від 05 листопада 2018 року за адресною програмою відповідно до додатку №1 до договору, укладеного між позивачем - ПП «Індивідуал» та ПП «Олком Віп», вже забезпечені ухвалою Господарського Закарпатської області від 05 квітня 2019 року та постановою Західного апеляційного господарського суду від 06 червня 2019 року у справі №907/183/19. Дії позивача щодо намагання забезпечити адміністративний позов шляхом заборони вчиняти будь-яких дій (демонтаж, направлення вимог, видання наказів тощо) до перешкоджання розміщенню зовнішньої реклами з урахуванням принципу мовчазної згоди згідно з поданими заявами та отриманими описами, спрямовані на продовження протиправної діяльності щодо розміщення об'єктів зовнішньої реклами в м. Києві без отримання у встановленому рядку дозволів. Таким чином, позивачем не зазначено належних та достатніх аргументів, які б свідчили про те, що існує очевидна небезпека того, що у випадку невжиття судом вказаних заходів забезпечення адміністративного позову виконання рішення у цій справі стане неможливим або для його виконання необхідно буде докласти значних зусиль.

Представники позивача (апелянта) - Вольвак О. М., Чаленко М. М. у судовому засіданні підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважають висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими. Просять скасувати оскаржувану ухвалу, та прийняти постанову, якою задовольнити заяву про забезпечення позову.

Інші учасники у судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлениі належним чином, подали заяву про розгляд справи без їх участі, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи у їх відсутності за наявними у справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представників позивача (апелянта), перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у вжитті заходів забезпечення позову у цій адміністративній справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не обґрунтував доцільності та ефективності застосування судом заходів забезпечення позову та не надав доказів, які б вказували на необхідність застосування таких заходів, а покликання на можливе настання негативних наслідків не є беззаперечним доказом для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1,2 ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Отже, забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті визначених законом заходів з метою створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Колегія суддів звертає увагу на те, що підстави забезпечення позову, передбачені ч.2 ст.150 КАС України, є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Згідно з ч.2 ст.151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Відповідно до ч.6 ст.154 КАС України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання.

Таким чином, ухвала про забезпечення позову повинна бути судом вмотивована, а саме із зазначенням: 1) висновків про існування: обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі. 2) в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

З системного аналізу вищенаведених правових норм можна дійти висновку, що заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Колегія суддів звертає увагу на те, що, звертаючись до суду із клопотанням про вжиття заходів із забезпечення адміністративного позову наведені позивачем доводи не надавали суду підстав для вжиття заходів забезпечення позову, що передбачені ст. 150 КАС України, оскільки позивачем не наведено та не надано жодних належних доказів того, що невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання судового рішення або ж ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав, або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, а також не наведено очевидних ознак протиправності рішення суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що зазначені позивачем у заяві про забезпечення позову доводи не свідчать про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову саме у спосіб визначений позивачем, крім того, спосіб забезпечення позову не може ототожнюватись із способом захисту порушеного права, визначеним ст.245 КАС України, при вирішенні спору по суті.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ймовірне настання негативних наслідків не є беззаперечним доказом необхідності вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 06 лютого 2019 року у справі №826/13306/18, і відповідно до вимог ч.5 ст.242 КАС України враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Крім того, застосування інституту забезпечення позову є дискреційним правом суду, а не його обов`язком, яке він реалізує залежно від обставин справи.

Колегія суддів звертає увагу на те, що наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішення, дій та/або бездіяльності (у даному випадку оскаржуваних у позові наказів) може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову та доводів наведених на його обґрунтування, дійшов правильного висновку про відсутність підстав для забезпечення позову у спосіб, який просив позивач.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об'єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Крім того, колегія суддів вважає, що інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність заявленого клопотання про вжиття заходів забезпечення позову, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст. 150-154, 242, 243, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Індивідуал" залишити без задоволення, а Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2019 року про відмову у вжитті заходів забезпечення позову у справі № 0740/1064/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді В. Я. Качмар
А. Р. Курилець
Повне судове рішення складено 09 вересня 2019 року.