Справа № 160/5391/19
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2019-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 вересня 2019 року Справа № 160/5391/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
Позивач стверджує, що не сплачувала у 2018 році транспортний податок з фізичних осіб за податковим повідомленням-рішенням №2855-17 від 22.12.2015 року за легковий автомобіль марки «Lexus RX 350» VIN НОМЕР_1 .
09 липня 2019 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у зв`язку з наступним.
22.12.2015 року ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області на підставі п.п. 267.6.2, п. 267.6, ст. 267 Податкового кодексу України було прийняте податкове повідомлення-рішення №2855-17, яким ОСОБА_1 визначено грошове зобов`язання по транспортному податку з фізичних осіб у розмірі 16 666,67 грн.
08.01.2019 р. позивачем було сплачено 14 583,33 грн. за транспортний податок з фізичних осіб. Означений платіж був врахований для погашення податкового боргу визначеного податковим повідомленням-рішенням від 22.12.2015 №2855-1 по транспортному податку з фізичних осіб у розмірі 16 666,67 грн.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
У власності ОСОБА_1 - позивача, з 14.05.2015 року знаходився легковий автомобіль марки «Lexus RX 350» VIN НОМЕР_1 , 2013 року випуску, з об`ємом циліндрів двигуна 3 456 куб. см, державний номерний знак НОМЕР_2 .
22.12.2015 року ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області на підставі п.п.267.6.2, п. 267.6, ст. 267 Податкового кодексу України було прийняте податкове повідомлення-рішення №2855-17, яким ОСОБА_1 - позивачу визначено грошове зобов`язання по транспортному податку з фізичних осіб у розмірі 16 666,67 грн.
23.04.2019 року ГУ ДФС у Дніпропетровській області проведено камеральну перевірку сплати транспортного податку з фізичних осіб за 2015 рік ОСОБА_1 .
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.
Спірні правовідносини регулюються Конституцією України та Податковим кодексом України в редакції, що були чинними на момент їх виникнення.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Так, Законом України №71-VІІІ від 28.12.2014 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», що набрав чинності 01.01.2015, статтю 267 ПК України викладено у новій редакції та запроваджено транспортний податок.
Відповідно до пункту 267.1 статті 267 ПК України (в редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.
Пунктом 267.2 статті 267 ПК України (в редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об`єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.
Базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.
Згідно з п. 267.4 статті 267 ПК України (в редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.
Пунктом 267.6 статті 267 ПК України (в редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) врегульовано порядок обчислення та сплати транспортного податку.
Так, обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.
Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).
Підпунктом 267.8.1 пункту 267.8 статті 267 ПК України (в редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що транспортний податок сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.
Згідно з п. 87.9 ст. 87 ПКУ у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.
Дійсно 08.01.2019 р. позивачем було сплачено 14 583,33 грн. за транспортний податок з фізичних осіб, однак відповідно до положень ст. 87 ПК України означений платіж був врахований відповідачем для погашення податкового боргу, який визначений податковим повідомленням-рішенням від 22.12.2015 р. №2855-1 по транспортному податку з фізичних осіб у розмірі 16 666,67 грн.
У позовній заяві позивач стверджує, що її автомобіль «Lexus RX 350» у 2015 році було викрадено, про що остання повідомляла відповідача.
Відповідно до п. 126.1 cт. 126 ПКУ у разі, якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання протягом строків, визначених ПКУ, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:
При затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Враховуючи те, що податкове повідомлення-рішення від 22.12.2015 р. №2855-1 по транспортному податку з фізичних осіб у розмірі 16 666,67 грн. на час сплати 08.01.2019 р. позивачем 14 583,33 грн. транспортного податку за інший автомобіль було чинним, суд вважає правомірними дії податкового органу щодо зарахування сплаченої суми згідно з черговістю виникнення податкового боргу і, відповідно, правомірним оскаржуване податкове повідомлення-рішення.
Суд також вважає, що належним способом захисту порушеного права у даному випадку має бути саме оскарження в першу чергу податкового повідомлення-рішення від 22.12.2015 р. №2855-1, а не штрафних санкцій щодо несвоєчасної сплати узгодженого податкового зобов`язання.
У зв`язку з цим суд не вбачає законних підстав для задоволення адміністративного позову.
Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) В.М. Олійник

Рішення не набрало законної сили

02 вересня 2019 року.

Суддя В.М. Олійник

Згідно з оригіналом.

Суддя В.М. Олійник