Справа № 640/10629/19
Суддя: Шурко Олег Іванович
Дата ухвалення: 2019-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач Шурко О.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Ганечко О.М.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Головний інформаційно-обчислювальний центр" на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 червня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальні інформаційні технології" до Антимонопольного комітету України, третя особа: Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Головний інформаційно-обчислювальний центр" про скасування рішення з розгляду скарг, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Універсальні інформаційні технології" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Антимонопольного комітету України, третя особа - Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Головний інформаційно-обчислювальний центр", у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель від 11.06.2019 №7549-р/пк-пз за закупівлею №UA-2019-05-11-000542-с;

- зобов`язати Антимонопольний комітет України у складі постійно діючої адміністративної колегії з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель повторно розглянути скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальні інформаційні технології" від 22.05.2019 № UA-2019-05-11-000542-с.а1.

Також позивачем було подано заяву про забезпечення позову та доповнення до заяви про забезпечення позову шляхом:

- заборони Антимонопольному комітету України та його службовим особам тимчасово до набрання рішенням суду законної сили вчиняти будь-які дії, спрямовані на розміщення в електронній системі закупівель рішення від 11.06.2019 №7549-р/пк-пз за результатами розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальні інформаційні технології" від 22.05.2019 № UA-2019-05-11-000542-с.а1;

- заборони тендерному комітету Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Головний інформаційно-обчислювальний центр" вчиняти будь-які дії та приймати будь-які рішення щодо закупівлі, у тому числі розглядати тендерні пропозиції на відповідність вимогам тендерної документації з переліку учасників, крім дій, спрямованих на усунення порушень, зазначених у скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальні інформаційні технології" від 22.05.2019 № UA-2019-05-11-000542-с.а1, до набрання рішенням суду законної сили.

Обґрунтовуючи подану заяву про забезпечення позову, позивач зазначає наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Універсальні інформаційні технології" є розробником та постачальником програмного забезпечення, що спеціалізується на створенні, впровадженні та подальшому обслуговуванні складних інформаційних систем автоматизації підприємств, які базуються на використанні промислових баз даних для накопичення, обробки і аналізу великих об`ємів даних в різних прикладних сферах. Товариство працює на ринку інформаційно-технічних послуг з 2007 року, та за час своєї роботи здобуло досвід роботи як з приватними так і державними організаціями, у тому числі і закордонними організаціями. Позивача внесено до Реєстру виробників та розповсюджувачів програмного забезпечення (свідоцтво серії BP № 01022 від 29.12.2008).

11.06.2019 Антимонопольний комітет України у складі постійно діючої адміністративної колегії з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель прийняв рішення про відхилення скарги позивача від 22.05.2019 № UA-2019-05-11-000542-с.а1, прийнятої до розгляду 27.05.2019 відповідно до рішення №6685-р/пк-пз.

Відповідно до вказаної інформації 11.06.2019 Постійно діючою адміністративною колегією Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель прийнято рішення № 7549 -р/пк-пз, згідно з яким Товариству з обмеженою відповідальністю "Універсальні інформаційні технології" відмовлено у задоволенні скарги від 22.05.2019 № UA-2019-05-11-000542-c.a1.

Не погоджуючись з вказаним вище рішенням відповідача, Товариство з обмеженою відповідальністю "Універсальні інформаційні технології" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом про визнання його протиправним та скасування.

Також, враховуючи вищезазначене, на думку заявника, невжиття заходів забезпечення адміністративного позову може мати наслідком заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, а саме у разі опублікування в електронній системі закупівель повного тексту рішення від 11.06.2019 №7549-р/пк-пз та проведення відповідачем відкритих торгів на умовах заявленої тендерної документації, позивач не матиме можливості взяти участь у процедурі закупівлі, запобігти чому після переходу до етапу електронного аукціону буде вже неможливо. У разі прийняття скарги учасника закупівлі згідно з ч. 7 ст. 18 Закону України "Про публічні закупівлі" замовнику забороняється вчиняти будь-які дії та приймати будь-які рішення щодо закупівлі, у тому числі укладення договору про закупівлю, крім дій, спрямованих на усунення порушень, зазначених у скарзі, а на весь час дії цієї заборони зупиняється перебіг строків у процедурі закупівлі, і після прийняття рішення органом оскарження за результатами розгляду скарги подання позову на предмет оскарження такого рішення, а також відкриття провадження в адміністративній справі, відповідно до ч. 4 ст. 150 КАС України не зупиняють продовження перебігу цих строків і зняття з замовника зазначеної заборони, якщо тільки суд не застосує відповідні заходи забезпечення позову.

Таким чином, на думку заявника, заборона відповідачу розміщувати своє рішення в електронній системі закупівель, з чим приписи ч.ч. 7, 8 ст. 18 Закону України "Про публічні закупівлі" пов`язують саму лише можливість проведення електронного аукціону й оцінки тендерних пропозицій електронною системою закупівель на основі визначених замовником дискримінаційних критеріїв, сама по собі не забезпечить запобігання ризику унеможливлення чи істотного ускладнення ефективного захисту та поновлення оспорюваних інтересів позивача як учасника тендера, і співмірним заходом належить визнати забезпечення позову згідно з п. 4 ч. 1 ст. 151 КАС України у спосіб заборони тендерному комітету замовника розглядати тендерні пропозиції на відповідність вимогам тендерної документації, що стосуються предмета спору.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 червня 2019 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальні інформаційні технології" про забезпечення позовної заяви задоволено частково: заборонити тендерному комітету Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Головний інформаційно-обчислювальний центр" вчиняти будь-які дії та приймати будь-які рішення щодо закупівлі, у тому числі розглядати тендерні пропозиції на відповідність вимогам тендерної документації з переліку учасників, крім дій, спрямованих на усунення порушень, зазначених у скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальні інформаційні технології" від 22.05.2019 № UA-2019-05-11-000542-с.а1, до набрання рішенням суду законної сили; в іншій частині вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, третя особа: Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Головний інформаційно-обчислювальний центр" звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, та просить скасувати зазначену ухвалу та прийняти нову, якою відмовити в задоволені заяви про забезпечення адміністративного позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково заяву про вжиття заходів до забезпечення позову, прийшов до висновку, що позивачем були надані належні та переконливі докази існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в даній адміністративній справі, необхідності докладання значних зусиль та витрат для захисту цих прав, свобод та інтересів у майбутньому, в разі не вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду, аргументуючи свою позицію наступним.

Інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі. Метою застосування заходів забезпечення позову є, перш за все, захист прав позивача до ухвалення рішення у справі.

За змістом статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

При цьому, колегія суддів зазначає, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

За правилами частини 1 статті 77 КАС України тягар доведення необхідності вжиття заходів забезпечення позову покладається саме на позивачів, які ініціюють таке клопотання.

Отже, суд у кожному випадку повинен встановити, виходячи з конкретних доказів, чи є хоча б одна з зазначених обставин у наведеній нормі, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Обраний в ухвалі про забезпечення позову спосіб захисту прав заявника не передбачений законодавством та не може створювати реального механізму виконання резолютивної частини судового рішення.

Таким чином, колегія суддів не вбачає достатніх та обгрунтованих підстав, які б вказували на необхідність забезпечення позову саме у такий спосіб та за даних обставин, які б свідчили про очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, захист яких стане взагалі неможливим без вжиття таких заходів, або ж для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Крім того, суд здійснює захист реально порушених прав, а не тих, які ймовірно може бути порушено у майбутньому.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі послався лише на ймовірну загрозу ускладнення або унеможливлення виконання рішення суду, ефективного захисту та поновлення порушених прав, проте не врахував, що лише наявність судового спору не може бути однозначною підставою для зупинення процедури закупівлі товарів, а у разі вирішення спору на користь заявника по суті, застосовуються відповідні правові механізми, спрямовані на відновлення попереднього становища та виконання вимог законодавства.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 312, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Головний інформаційно-обчислювальний центр" - задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 червня 2019 року - скасувати.

Прийняти нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову в повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Ганечко О.М.

Повний текст постанови виготовлено 09.09.2019.