Справа № 420/4972/19
Суддя: Цховребова М. Г
Дата ухвалення: 2019-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4972/19
УХВАЛА

04 вересня 2019 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Цховребова М.Г., розглянувши матеріали адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеські дріжджі» до Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області, третя особа - Головне управління Держпраці в Одеській області, про визнання протиправною та скасування постанови, -

встановив:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеські дріжджі» до Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області, третя особа - Головне управління Держпраці в Одеській області, в якому (з урахуванням уточнень позовних вимог) позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 16 серпня 2019 року про відкриття виконавчого провадження № 59816817 з виконання постанови про накладення на позивача штрафу уповноваженими посадовими особами третьої особи № ОД221/1663/АВ/ПТ/ПС/ТД-ФС від 07.03.2019 року.

02.09.2019 року представником позивача до суду також подано заяву про забезпечення позову, вхід. № 31391/19, в якій останній, керуючись ст.ст. 150-153 КАС України, просить зупинити стягнення на підставі постанови про накладення на позивача штрафу уповноваженими особами третьої особи № ОД221/1663/АВ/ПТ/ПС/ТД-ФС від 7 березня 2019 року до набрання рішенням суду по суті заявлених позовних вимог законної сили, з тих підстав, по суті, що:

- як вбачається із постанови ГУ Держпраці в Одеській області про накладення штрафу на ТОВ «Одеські дріжджі» дата набрання нею законної сили 07.03.2019 р. Також ГУ Держпраці в Одеській області було встановлено строк для надіслання позивачем документа, що підтверджує сплату штрафу до 07.04.2019 року. Постанову ГУ Держпраці в Одеській області про накладення штрафу позивач не отримував та не мав можливості як реалізувати своє право на її оскарження в судовому порядку, так і добровільно виконати її шляхом сплати штрафу;

- розмір штрафу, що підлягає стягненню з позивача становить 3755700,00 грн. зі змінами, внесеними в постанову Наказом ГУ Держпраці в Одеській області від 19.08.2019 року;

- державний виконавець уповноважений також накласти арешт на майно позивача, вилучити (списати) кошти з його рахунків, здійснити примусову реалізації усього майна, а також обмежити право користування майном, здійснити його опечатування або вилучення та передати на зберігання іншим особами. Отже, проведення виконавчих дій буде мати наслідком паралізації господарської діяльності позивача, неможливістю завчасно виконати зобов`язання перед контрагентами, а також призведе до порушення трудових прав працівників, яке, зокрема виявиться у неможливості виплати позивачем їм заробітної плати. Накладення арешту на рахунки, кошти на яких використовуються для виплати заробітної плати працівникам, спричинятиме порушення їх конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю;

- сума, що підлягає стягненню з позивача складається не тільки з вище вказаної суми штрафу, а й виконавчого збору у розмірі 375570,00 грн., витрат виконавчого провадження, що загалом складає станом на день подачі заяви 4131270,00 грн.;

- в разі не вжиття заходів забезпечення позову, позивачеві доведеться докласти значних зусиль і витрат для відновлення своїх прав та повернення коштів, які можуть бути стягненні у разі здійснення виконавчого провадження з примусового виконання постанови ГУ Держпраці в Одеській області;

- оскаржуване рішення є очевидно протиправним, прийнятим не на підставі, у межах повноважень, визначених Законом України «Про виконавче провадження», необґрунтовано, не розсудливо та без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям на досягнення яких воно спрямоване;

- 01.07.2019 року Другим Малиновським відділом державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню оскаржуваного рішення відповідача (копія постанови наявна в матеріалах справи). 04.07.2019 р. державним виконавцем прийнято постанову про арешт коштів боржника, що знаходяться на його рахунках. 17.07.2019 р. постановою Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області постанова про відкриття виконавчого провадження, постанова про накладення арешту були скасовані з причини порушення відповідачем порядку подання оскаржуваної постанови для виконання (копія постанови наявна в матеріалах справи). Вказані обставини свідчать про те, що відповідач вчиняв та продовжує вчиняти дії, направлені на виконання постанови ГУ Держпраці в Одеській області;

- з огляду на це, для ефективного захисту прав позивача, за доцільним є забезпечення позову зупиненням стягнення на підставі постанови ГУ Держпраці в Одеській області про накладення штрафу. Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, а тому заявлені позивачем заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позивачем вимогами;

- у рішенні від 12.06.2018 року у справі № 826/14722/17 Верховний Суд зауважив, що забезпечення позову є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявності об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування. Враховуючи викладене, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити поновлення порушених прав та інтересів позивача за захистом яких він звернувся.

До заяви про забезпечення позову позивачем додано копії, зокрема:

- постанови про арешт коштів боржника ВП № 59435064 від 04.07.2019 року, прийнятої старшим державним виконавцем Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Дідуром І.М., при примусовому виконання постанови № ОД221/1663/ПВ/ПТ/ПС/ТД-ФС, виданої 07.03.2019 року Державною службою України з питань праці, щодо стягнення штрафу у розмірі 4006080,00 грн. з позивача на користь держави, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку(ах): АТ «АЛЬФА-БАНК» у м. Києві, МФО 300346: рахунок № НОМЕР_1 , рахунок № НОМЕР_2 , рахунок № НОМЕР_2 , рахунок № НОМЕР_2 , АТ «УкрСиббанк», МФО 351005: рахунок № НОМЕР_3 , рахунок № НОМЕР_4 , рахунок № НОМЕР_5 , рахунок № НОМЕР_6 , та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику: ТОВ «Одеські дріжджі», у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 4406957 грн.;

- наказу третьої особи від 19.08.2019 року № 1550 «Про внесення змін до постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 07.03.2019 № ОД221/1663/АВ/ПТ/ПС/ТД-ФС», яким наказано, зокрема, внести зміни до абзацу 2 резолютивної частини постанови від 07.03.2019 № ОД221/1663/АВ/ПТ/ПС/ТД-ФС та змінити використання праці найманих працівників з 32 осіб на 30 осіб та розмір штрафу з 4006090,00 на - 3755700,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

З`ясувавши позицію позивача щодо поданої заяви, дослідивши зміст позову та доданих до нього матеріалів в межах розгляду поданої заяви, суд встановив таке.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Тобто, частиною 2 статті 150 КАС України встановлений вичерпний перелік підстав-випадків забезпечення позову.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що у п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 6 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» зазначено, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення по адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Проте, позивач у заяві не навів та до неї не додав жодного конкретного доказу на підтвердження того, що:

- невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

- очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

При цьому щодо посилання позивача на те, що: державний виконавець уповноважений також накласти арешт на майно позивача, вилучити (списати) кошти з його рахунків, здійснити примусову реалізації усього майна, а також обмежити право користування майном, здійснити його опечатування або вилучення та передати на зберігання іншим особами; отже, проведення виконавчих дій буде мати наслідком паралізації господарської діяльності позивача, неможливістю завчасно виконати зобов`язання перед контрагентами, а також призведе до порушення трудових прав працівників, яке, зокрема виявиться у неможливості виплати позивачем їм заробітної плати; накладення арешту на рахунки, кошти на яких використовуються для виплати заробітної плати працівникам, спричинятиме порушення їх конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю, - додатково слід зазначити таке.

Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Також, відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 48 Закону № 1404-VIII забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Як наведено вище, постановою про арешт коштів боржника ВП № 59435064 від 04.07.2019 року, прийнятою старшим державним виконавцем Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Дідуром І.М., при примусовому виконання постанови № ОД221/1663/ПВ/ПТ/ПС/ТД-ФС, виданої 07.03.2019 року Державною службою України з питань праці, щодо стягнення штрафу у розмірі 4006080,00 грн. з позивача на користь держави, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на певних рахунках, та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику: ТОВ «Одеські дріжджі», у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 4406957 грн.

При цьому позивачем у заяві не конкретизовано обставини та/або не надано докази на їх підтвердження, що зазначеною постановою про арешт коштів боржника ВП № 59435064 від 04.07.2019 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на певних рахунках саме з таким режимом використання: для виплати заробітної плати, тощо.

З наведених законодавчих норм та встановлених фактичних обставин вбачається, що наведена позиція позивача - є помилковою, такою, що не відповідає положенням законодавства України, яке регулює спірні питання та/або фактичним обставинам справи.

Отже, вищенаведені, викладені у заяві про забезпечення позову обставини-підстави для забезпечення позову, по-перше, не доводять їх фактичне існування або реальні ризики їх настання та побудовані на непідтверджених доказами припущеннях, по-друге, не доводять наявність підстав, передбачених ч. 2 ст. 150 КАС України, для вжиття судом заходів забезпечення позову.

Враховуючи та на підставі наведеного, суд вважає заяву позивача необґрунтованою, недоведеною та безпідставною, відповідно, такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 150-154, 243, 248, 256, 294, 295, Перехідними положеннями КАС України, суд -

ухвалив:

У задоволенні заяви позивача про забезпечення судом адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеські дріжджі» до Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області, третя особа - Головне управління Держпраці в Одеській області, про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в порядку, передбаченому п. 15.5 ч. 1 Розділу VІІ Перехідних положень КАС України, та у строк, встановлений ст. 295 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя М.Г. Цховребова