Справа № П/811/3438/15
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2019-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2019 року справа № П/811/3438/15

провадження № 2-кас/1140/11/18

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Брегея Р.І., розглянувши в м.Кропивницький в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (у письмовому провадженні) адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області (далі - Управління) (треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (далі - Товариство), публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - Товариство 2)) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з заявою до Управління про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 04 серпня 2014 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 22794,89 грн. та накладено штрафну санкцію в сумі 5698,72 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимогу заяви.

Пояснив, що додаткове благо - фактичне отримання доходу у грошовій та матеріальній формі.

Стверджує, що анульований кредитором борг за його самостійним рішенням не можна вважати додатковим благом, яке підлягає оподаткуванню.

Водночас, звертав увагу, що Товариство не надало інформації про складові анульованого боргу (тіло кредиту, відсотки за користування ним, штраф та пеня).

Представник відповідача заперечила стосовно задоволення позову.

Пояснила, що анульований Товариством (кредитором) борг складається з заборгованості зі сплати тіла кредиту та відсотків за користування ним і є додатковим благом, котре підлягає оподаткуванню.

Треті особи не висловили відношення щодо предмету позову.

Постановою Верховного Суду від 19 вересня 2018 року скасовано судові рішення першої та апеляційної інстанцій та направлено справу на новий розгляд (Том 2 а.с.170-179).

Ухвалою суду від 05 вересня 2019 року прийнято рішення про завершення розгляду справи в порядку письмового провадження (Том 2 а.с.242-243).

Ухвалою суду від 10 вересня 2019 року первісного відповідача - Кіровоградську об`єднану держану податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області замінено правонаступником - Управлінням (Том 2 а.с.244-245).

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про відмову у задоволенні позову з таких підстав.

Встановлені обставини і факти, що стали підставами звернення до суду.

Так, 25 липня 2014 року податковий орган провів документальну позапланову невиїзну перевірку ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства при оподаткуванні доходів, отриманих у виді списання заборгованості за період з 01 січня по 31 грудня 2013 року (Том 1 а.с.12-14).

Підставою перевірки є інформація Товариства за 2013 рік про суми нарахованих (виплачених) доходів та отриманих з них податків фізичних осіб, котрі отримували доходи.

У податковому розрахунку за формою №1 ДФ Товариство вказало, що ОСОБА_1 отримав дохід у виді списання дебіторської заборгованості у І кварталі 2013 року у сумі 135436,99 грн.

08 лютого 2013 року Товариство надіслало позивачу повідомлення про анулювання боргу, який виник на підставі кредитного договору від 06 листопада 2006 року (Том 1 а.с.27).

У повідомленні вказано, що кредитна заборгованість складає 42394,45 доларів США.

Товариство прийняло рішення про анулювання заборгованості у сумі 16944,45 доларів США, що становить 135436,99 грн.

05 червня 2014 року Товариство надіслало податковому органу документальне підтвердження прийняття такого рішення (Том 1 а.с.28-29).

06 листопада 2006 року Товариство 2 (кредитор) та ОСОБА_1 (позичальник) уклали кредитний договір (Том 1 а.с.64-69).

Предметом договору є 34000 доларів США.

Строк кредитування 132 місяці (по 06 листопада 2017 року).

12 грудня 2011 року Товариство 2 (клієнт) та Товариство (фактор) уклали договір факторингу №1 (Том 1 а.с.29, 31-34).

Згідно правочину клієнт передав у власність фактору, а останній прийняв право вимоги за кредитним договором, який укладено з позивачем.

Станом на день укладення договору факторингу заборгованість ОСОБА_1 становила 26787,76 доларів США (тіло кредиту) та 10253,30 доларів США (відсотки за користування кредитом).

08 лютого 2013 року позивач сплатив Товариству 2 заборгованість за договором кредиту у сумі 25450 доларів США (Том 1 а.с.63).

14 березня 2016 року Товариство 2 сповістило Кіровоградський окружний адміністративний суд, що не здійснює облік відступленого кредиту (Том 1 а.с.153-164).

Товариство не виконало ухвали суду від 29 березня 2019 року стосовно надання інформації про складові частини анульованого кредитного боргу (Том 2 а.с.209-210).

Товариство 2 надало ОСОБА_1 виписку по кредитному договору за період з 06 листопада 2006 року по 13 серпня 2014 року (Том 1 а.с.55-60).

У ньому містяться відомості про сплату 08 лютого 2013 року тіла кредиту та нарахування відсотків за користування ним до цієї ж дати у сумі 15514,28 доларів США.

Юридична оцінка, встановлених судом, обставин і фактів справи.

Перш за все, Товариство на підставі договору факторингу від 12 грудня 2011 року набуло право вимоги до позивача про сплату кредитної заборгованості, яка складалась з тіла кредиту та відсотків за користування ним, у загальній сумі 37041,06 (26787,76 + 10253,30) доларів США.

08 лютого 2013 року Товариство прийняло рішення про анулювання частини кредитної заборгованості, яка на той час досягла суми у 42394,45 доларів США.

Товариство анулювало заборгованість у сумі 16944,45 доларів США.

Різниця між загальною сумою заборгованості та анульованою частиною складає 25450 доларів США.

Судом встановлено, що 08 лютого 2013 року позивач сплатив цю суму коштів Товариству 2.

Таким чином, Товариство прийняло рішення про анулювання частини кредитної заборгованості після того, як ОСОБА_1 сплатив її більшу частину.

Взаємовідносини між Товариством та Товариством 2 стосовно повернення останнім коштів у сумі 25450 доларів США не впливають на вирішення даної справи.

Це пояснюється тим, що Товариство прийняло рішення про анулювання частини кредитної заборгованості у 2013 році, а договір факторингу укладено у 2011 році.

Отже, набуло право приймати рішення про анулювання кредитної заборгованості позивача.

Судом встановлено, що анульована частина боргу складається з тіла кредиту і відсотків за користування ним.

Приписами абзацу «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України (в редакції, яка діяла упродовж 2013 року) встановлено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку-боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Товариство, анулювавши борг ОСОБА_1 , набуло статусу кредитора.

Анулювання відбулось до закінчення строку позовної давності.

Кредитор повідомив платника податків про анулювання кредитної заборгованості належним чином та включив суму боргу до податкового розрахунку.

Повертаючи справу на новий судовий розгляд, Верховний Суд зробив висновок, що сума боргу (тіло кредиту та проценти за користування ним), яка анульована кредитором за його самостійним рішенням, є доходом платника податків.

Суд погоджується з таким правовим висновком.

Підсумовуючи, суд зробив висновок про правомірність збільшення позивачу грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та накладення штрафної санкції.

ОСОБА_1 не ставить під сумнів правильність обчислення грошового зобов`язання.

Штрафна санкція становить 25% від суми грошового зобов`язання.

Розмір штрафної санкції відповідає приписам абзацу 1 пункту 123.1 статті 123 ПК України.

Підсумовуючи, суд зробив висновок про відмову у задоволенні позову.

Судові витрати у справі складаються з судового збору в сумі 487,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І. Брегей