Справа № 826/531/16
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2019-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

29 серпня 2019 року № 826/531/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Катющенка В.П., за участю секретаря судового засідання Рябого І.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до треті особи: проУповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про зміну позовної вимоги №2 від 23.06.2016, просить:

- визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. щодо застосування наслідків нікчемності договору банківського вкладу (депозиту) "найкращий" від 02.03.2015 №003-28552-020315 у доларах США, укладеного між ПАТ "Дельта Банк" та ОСОБА_1 , які виразились у не включенні ОСОБА_1 до загального реєстру вкладників на відшкодування коштів за договором банківського вкладу (депозиту) "Найкращий" від 02.03.2015 №003-28552-020315 за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1 , як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування за договором банківського вкладу (депозиту) від 02.03.2015 №003-28552-020315, у розмірі 134290,57 грн. за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.07.2018, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.10.2018, відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Постановою Верховного Суду від 05.02.2019 касаційну скаргу задоволено частково, скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.07.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.10.2018, справу направлено на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Відповідно до ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.04.2019 адміністративну справу № 826/531/16 прийнято до провадження судді Катющенка В.П. та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з проведенням судового засідання та викликом сторін.

У призначене на 29.08.2019 судове засідання сторони не прибули. позивачем подано до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 29.08.2019 за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 29.08.2019 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Так, в обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є вкладником ПАТ "Дельта Банк" та, враховуючи процедуру ліквідації ПАТ "Дельта Банк", їй має бути виплачена гарантована сума відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. На думку позивача, відповідачем протиправно не включено позивача до переліку вкладників ПАТ "Дельта Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу, що порушує її майнові права. Також у позові зазначено, що висновки Уповноваженої особи Фонду про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) від 02.03.2015 №003-28552-020315, укладеного між ПАТ "Дельта Банк" та ОСОБА_1 є необґрунтованими.

У запереченнях відповідача, які містяться в матеріалах справи, зазначено, що перерахування коштів вкладників банку на рахунки інших фізичних осіб, у тому числі позивача, зумовлені тим, що на таких рахунках знаходились суми, які перевищували граничний розмір відшкодування коштів Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, що свідчить про надання переваги таким кредиторам над іншими вкладниками банку, що свідчить про нікчемність відповідних правочинів.

Третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, у поданих суду письмових поясненнях проти задоволення позову заперечила. Доводи представника третьої особи відповідають наведеним запереченням відповідача.

У поданих вказаною третьою особою письмових поясненнях від 10.06.2019 зазначено про надходження на рахунок позивача грошових коштів від третьої особи з порушенням вимог Цивільного кодексу України, постанові Правління Національного банку України, умовам договору та Правилам, внаслідок чого третя особа, яка перерахувала кошти позивачу, отримала перевагу перед іншими кредиторами банку.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, між ОСОБА_1 та ПАТ "Дельта банк" укладено договір від 02.03.2015 №003-28552-020315 банківського вкладу (депозиту) "Найкращий" у доларах США, за умовами якого сума вкладу складає 5000 (п`ять тисяч доларів США). Згідно з умовами цього договору вклад залучається на строк із моменту зарахування вкладу на рахунок, вказаний в пункті 1.6 договору та по 31.05.2015 (пункт 1.3), процентна ставка на суму вкладу, яка становить 5,5 відсотків річних (пункт 1.4), банк відкриває вкладнику вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_1 (пункт 1.6), зарахування вкладу на вкладний (депозитний) рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого в банку, або готівкою через касу банку в день укладання сторонами цього договору. У разі, якщо в день укладання сторонами цього договору, вкладник не здійснить перерахування коштів, що становлять суму вкладу на рахунок, договір вважається таким, що не був укладений (пункт 1.8).

Відповідно до виписки по картковому рахунку кошти в сумі 5000 (п`ять тисяч) доларів США на вкладний (депозитний) рахунок позивача №НОМЕР_1 перераховано ОСОБА_2 02.03.2015 з його власного карткового рахунку в ПАТ "Дельта Банк".

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 №150 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 №51 "Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк", згідно з яким з 03.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк".

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Дельта Банк" призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирова В.В.

На офіційній сторінці Фонду в мережі інтернет опубліковано оголошення про те, що з 11.06.2015 року ПАТ "Дельта Банк" починає виплати коштів вкладникам за договорами, строк дії яких закінчився до 03.03.2015 включно та за договорами банківського рахунку (поточні та карткові рахунки).

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 02.10.2015 №664 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 02.10.2015 №181 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Дельта Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку".

Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Дельта Банк", призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ "Дельта Банк", визначені статтями 37, 38, 51, частинами першою та другою статті 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 №4452-VI, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирову В.В. на два роки з 05.10.2015 по 04.10.2017 включно. Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 20.02.2017 №619, відповідно до якого продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ "Дельта Банк" до 04.10.2019. Цим рішенням також продовжено повноваження ліквідатора Кадирова В.В. на відповідний період.

Наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПAT "Дельта Банк" від 16.09.2015 №813 визнано нікчемними правочини згідно з переліком, зокрема, договір банківського вкладу (депозиту) від 02.03.2015 №003-28552-020315, та застосовано наслідки нікчемності правочину.

Листом від 23.09.2015 №8821/834 Уповноважена особа ПAT "Дельта Банк" повідомила про нікчемність договору банківського вкладу, укладеного між позивачем та банком на підставі пункту 7 частини третьої статті 38 Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Вирішуючи спір, суд виходить з такого.

Спірні відносини врегульовано Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 №4452-VI (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), "Положенням про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами", затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 за №1548/21860 (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти (пункт 3); вкладником є фізична особа (крім фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката (пункт 4).

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Відповідно до частини другої статті 26 Закону № 4452-VI вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, визначений статтею 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", за якою Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (частина перша), протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (частина друга), зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (частина третя).

Згідно з розділом ІІІ "Положенням про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами" Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (пункт 3), перелік складається станом на день прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на день прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Визначений у переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку. Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до переліку (пункт 4).

Згідно з частиною першою ст. 46 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду від імені Фонду виконує функції з ліквідації банку відповідно до цього Закону та приступає до виконання своїх обов`язків негайно після прийняття Фондом рішення про призначення уповноваженої особи Фонду.

Відповідно до частини першої ст. 37 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду діє від імені Фонду відповідно до цього Закону і нормативно-правових актів Фонду.

Згідно з частиною другою ст. 38 Закону № 4452-VI, протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов`язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до частини третьої ст. 38 Закону № 4452-VI правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Як вбачається з матеріалів справи, уповноважена особа Фонду вважає нікчемним Договір банківського вкладу (депозиту) "Найкращий" у доларах США від 02.03.2015 №003-28552-020315, укладений між позивачем та АТ "Дельта Банк" на підставі пункту 7 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI.

Верховний Суд у постанові від 05.02.2019 у зазначеній справі вказав наступне.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, з підстав укладення банком правочинів (у тому числі договорів), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку (пункт 7 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI).

Зі змісту даної норми вбачається, що пункт 7 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI не може бути застосованим до договору, укладеного між позивачем та ПАТ «Дельта Банк», оскільки на підставі цього договору у позивача не виникло переваг (пільг) стосовно інших кредиторів банку, а також умови цього договору не передбачають обов`язків банку перерахувати кошти або передати майно позивачу.

Відтак, метою пункту 7 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI є недопущення зменшення активів банку або якості (ліквідності) таких активів на шкоду інших кредиторів, а також захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією щодо застосування пункту 7 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI, викладеною, зокрема, у постановах Верховного Суду від 10 травня 2018 року у справі № 910/14681/17, від 30 травня 2018 року у справі № 910/23036/16, від 23 жовтня 2018 року у справі № 804/6992/15.

Суд зазначає, що на позивача у цій справі поширюється конституційний принцип «для особи приватного права дозволено все, що не заборонено законом», який закріплений в частині першій статті 19 Конституції України та сформульований наступним чином: правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Тоді, як застосовуючи частину третю статті 38 Закону № 4452-VI,Фонд або його уповноважена особа зобов`язані дотримуватися положень частини другої статті 19 Конституції України відповідно до якої, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Забезпечуючи виконання статті 38 Закону № 4452-VI відповідач, фактично, позбавлений дискреційних повноважень, під якими слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Тобто, дискреційним є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною.

Крім того, колегія суддів враховує, що відповідач не довів належними та допустимими доказами того, що у момент укладення договору банківського вкладу та здійснення транзакції ПАТ «Дельта Банк» щодо зарахування суми коштів на депозитний рахунок, позивач отримав перевагу стосовно інших вкладників банку та не обґрунтував, у чому така перевага полягала.

З огляду на наведене, Верховний Суд у постанові від 05.02.2019 у зазначеній справі прийшов до висновку, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли до помилкового висновку про те, що відповідачем правомірно застосовано наслідки нікчемності до договору банківського вкладу, укладеного між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» на підставі саме пункту 7 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI, оскільки Уповноваженою особою Фонду не доведено наявність переваг чи пільг стосовно інших кредиторів банку, а також наявність умов договору, які передбачають обов`язок банку перерахувати кошти або передати майно позивачу.

Як уже зазначалось, згідно пункту 4 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Відповідно до частини першої статті 1062 ЦК України на рахунок за банківським вкладом зараховуються грошові кошти, які надійшли до банку на ім`я вкладника від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. При цьому вважається, що вкладник погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про рахунок за вкладом.

Враховуючи наведене та оскільки жодних інших підстав, ніж застосування пункту 7 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не зазначено, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправною бездіяльності останнього щодо невключення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до Договору банківського вкладу (депозиту) "Найкращий" у доларах США №003-28552-020315 від 02.03.2015, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та ОСОБА_1 , а також про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо застосування наслідків нікчемності.

Оскільки суд дійшов висновку про визнання протиправною бездіяльності відповідача та відсутності жодних інших підстав, ніж застосування пункту 7 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI, позовні вимоги про зобов`язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 , як вкладника, якій необхідно здійснити відшкодування коштів за вкладом по Договору банківського вкладу (депозиту) "Найкращий" у доларах США №003-28552-020315 від 02.03.2015, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та ОСОБА_1 , за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, визнаються судом обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, вимоги якої Відповідачем не виконано.

Крім того, відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Керуючись ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 229, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича (01133, м. Київ, вул. Євгена Коновальця, 36-Б, ) щодо невключення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до Договору банківського вкладу (депозиту) "Найкращий" у доларах США №003-28552-020315 від 02.03.2015, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та ОСОБА_1 .

Зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича (01133, м. Київ, вул. Євгена Коновальця, 36-Б, ) подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), як вкладника, якій необхідно здійснити відшкодування коштів за вкладом по Договору банківського вкладу (депозиту) "Найкращий" у доларах США №003-28552-020315 від 02.03.2015, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та ОСОБА_1 , за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII).

Суддя В.П. Катющенко

Повний текст рішення складено та підписано 03.09.2019.