Справа № 160/8674/19
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2019-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

09 вересня 2019 року Справа № 160/8674/19

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Сидоренко Д.В. розглянувши заяву про самовідвід судді в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Громадської ради доброчесності про протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

06.09.2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Громадської ради доброчесності, в якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати висновок про невідповідність судді Господарського суду Дніпропетровської області Петренка Ігоря Васильовича критеріям доброчесності та професійної етики, який затверджено Громадською радою доброчесності 21.04.2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення Громадської ради доброчесності, оформлене у вигляді протоколу електронного голосування від 21.04.2019 року, яким затверджено висновок про невідповідність судді Господарського суду Дніпропетровської області Петренка Ігоря Васильовича критеріям доброчесності та професійної етики.

09.09.2019 року суддею Дніпропетровського окружного адміністративного суду Сидоренко Д.В. подано заяву про самовідвід, в обґрунтування якої зазначено, що згідно відомостей із Декларації родинних зв`язків судді за 2014-2018 роки, розміщеної на сайті Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, суддя Господарського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 є братом ОСОБА_2 , яка працює на посаді судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду та є колегою судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Сидоренко Д.В., з якою він підтримує професійні та дружні стосунки. У зв`язку з чим, під час розгляду даної справи з боку учасників справи можуть виникнути сумніви в неупередженості та об`єктивності судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Сидоренко Д.В.

При вирішенні питання про наявність підстав для самовідводу судді, суд виходить з наступного.

За змістом Кодексу адміністративного судочинства України, процесуальною гарантією забезпечення безсторонності та об`єктивності суду є право відводу (самовідводу).

Підстави для відводу (самовідводу) судді наведені у статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч.1 ст.39 КАС україни, за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Частиною 1 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Згідно з частиною 3 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України Про судоустрій і статус суддів, кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Частиною першою статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини (далі - Закон №3477-IV) визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 року у справі Білуха проти України та рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.1998 року у справі Ветштайн проти Швейцарії зазначено, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Щодо безсторонності Європейський суд з прав людини висуває дві вимоги: по-перше, бути суб`єктивно вільним від упередженості в результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності.

Статтею 2 Закону №3477-IV встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини (надалі - також "ЄСПЛ") є обов`язковими для виконання Україною. Вказаний Закон прямо закріплює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі також - "Конвенція") та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Зважаючи на вказані обставини, аналіз норм чинного законодавства України, Конвенції про захист прав і основних свобод людини, практики Європейського суду з прав людини, та з урахуванням приписів статей 36, 39, 40 Кодексу адміністративного судочинства України, з метою забезпечення неупередженості у розгляді справи №160/8674/19 та виключення будь-яких сумнівів щодо дотримання судом принципів законності, неупередженості та об`єктивності за результатами розгляду цієї справи, суд вважає, що подана заява судді про самовідвід є вмотивованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 36, 39-41, 241, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву про самовідвід судді Сидоренко Д.В. в адміністративній справі №160/8674/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до Громадської ради доброчесності про протиправним та скасування рішення задовольнити.

Справу передати для здійснення розподілу між суддями в порядку, встановленому частиною 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення.

Ухвала за наслідками розгляду питання про відвід окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення чи ухвалу суду, прийняті за наслідками розгляду справи.

Суддя Д.В. Сидоренко