Справа № 826/6005/16
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2019-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

05 вересня 2019 року

Київ

справа № 826/6005/16

адміністративне провадження № К/9901/39702/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Юрченко В.П., суддів - Васильєвої І.А., Пасічник С.С., розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 7 вересня 2016 року (суддя Іщук І.О.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 грудня 2016 року (колегія у складі суддів: Желтобрюх І.Л., Мамчура Я.С., Бєлової Л.В.) у справі № 826/6005/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Віадук-Інформ» до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Віадук-Інформ» (надалі позивач, Товариство) звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва із позовом до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві (надалі відповідач, податковий орган) про скасування рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідачем безпідставно зроблено висновок про несвоєчасну сплату протягом двох послідовних кварталів сум єдиного податку, оскільки позивачем своєчасно подано платіжне доручення на перерахування податку до Державного бюджету України, втім з вини Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» воно не виконане.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 7 вересня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 грудня 2016 року, позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано рішення податкового органу № 151/10/26.5112. від 30 березня 2016 року «Про анулювання свідоцтва платника єдиного податку».

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, с доводами якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що оскільки несплата протягом двох послідовних кварталів сум єдиного податку сталася не з вини позивача, а з вини ПАТ «Дельта Банк», вказана обставина виключає відповідальність позивача у вигляді анулювання реєстрації платника єдиного податку.

Не погодившись з рішеннями судів попередніх інстанцій, податковий орган подав касаційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Доводи касаційної скарги дослівно повторюють доводи апеляційної скарги.

У запереченні на касаційну скаргу позивач наводить доводи, аналогічні викладеним у позові, просить залишити касаційну скаргу без задоволення.

Переглянувши судові рішення в межах доводів касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що за 4 квартал 2014 року позивач 20 січня 2015 року подав податкову декларацію платника єдиного податку третьої групи (юридична особа) на загальну суму по сплаті єдиного податку у розмірі 20 357,23 грн Граничний строк сплати єдиного податку становив 19 лютого 2015 року.

Позивач ініціював сплату єдиного податку за 4 квартал 2014 року наступним чином: 24 грудня 2014 року - 6 400,00грн. (платіжне доручення № 101); 28 січня 2015 року - 3 450,00 грн (платіжне доручення № 106); 4 лютого 2015 року - 5 100,00грн. (платіжне доручення № 107); 13 лютого 2015 року - 5 407,23 грн. (платіжне доручення № 1).

Однак, ПАТ «Дельта Банк» (м. Київ), який здійснював банківське розрахунково-касове обслуговування позивача не здійснив перерахування коштів по платіжним дорученням № 106 та № 107.

Позивач, листом №5143/R від 17 лютого 2015 року повідомив відповідача про несплату суми єдиного податку за 4 квартал 2014 року в сумі 8 550,00 грн. з вини банку. В подальшому Позивач двічі звертався до відповідача листами №5161/R від 20.07.2015 року та 5164/R від 27 жовтня 2015 року про незастосування штрафних санкцій до позивача у зв`язку з несплатою єдиного податку за 4 квартал 2014 року з вини ПАТ «Дельта Банк».

30 березня 2016 року Головним державним ревізором-інспектором Відділу адміністрування місцевих податків управління доходів і зборів з юридичних осіб Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві складений акт про наявність підстав для анулювання реєстрації платника єдиного податку №84/10/26-5112.03.38702398 щодо ТОВ «Віадук-Інформ».

Даним актом встановлено, що на підставі пункту 299.10 статті 299 Податкового кодексу України відповідачем проведено перевірку щодо порушення позивачем умов перебування платником єдиного податку на спрощеній системі оподаткування, а саме: не сплачено протягом двох послідовних кварталів податкові зобов`язання по єдиному податку у сумі 11 456,34 грн. За результатами перевірки встановлені порушення, за які передбачено анулювання реєстрації платника єдиного податку.

В подальшому, відповідачем винесено рішення № 151/10/26.5112. від 30 березня 2016 року про анулювання реєстрації платника єдиного податку - позивача.

Судами попередніх інстанцій встановлено та не спростовано доводами касаційної скарги, що причиною невиконання (непроведення) платіжних доручень № 106 від 28 січня 2015 року на суму 3 450,00 грн та № 107 від 4 лютого 2015 року на суму 5 100,00 грн, якими ініційовано перерахування на користь Державного бюджету України сум єдиного податку стала бездіяльність ПАТ «Дельта Банк», який є обслуговуючим банком позивача.

Відповідно до пункту 129.6. Податкового кодексу України за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», з вини банку або органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, такий банк/орган сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено та підтверджено доводами касаційної скарги, що при прийнятті оскаржуваного рішення податковим органом не враховано наведені вище обставини справи.

З урахуванням вищевикладеного, Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що враховуючи, що причиною утворення податкового боргу стало невиконання (непроведення) ПАТ «Дельта Банк» платіжних доручень позивача, якими ініційовано перерахування на користь Державного бюджету України сум єдиного податку, така несплата сум єдиного податку протягом двох послідовних кварталів не може бути підставою застосування до позивача відповідальності, передбаченої пунктом 299.11 статті 299 Податкового кодексу України.

Доводи касаційної скарги податкового органу зводяться виключно до повторення доводів апеляційної скарги, яким надано оцінку судом апеляційної інстанції, при цьому порушень норм процесуального права, які б вплинули або змінили цю оцінку, податковим органом не зазначено.

Згідно з ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 341, 345, 349, 350 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві залишити без задоволення.

2. Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 7 вересня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 грудня 2016 року у справі № 826/6005/16 залишити в силі.

3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.П. Юрченко

І.А. Васильєва

С.С. Пасічник ,

Судді Верховного Суду