Справа № 569/13313/19
Суддя: Кучина Н. Г.
Дата ухвалення: 2019-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2019 року м.Рівне

Рiвненський мiський суд Рівненської області в складі:

головуючого суддi Кучиної Н.Г.,

при секретарі судового засідання Ющук О.С.,

pозглянувши у відкритому судовому засіданні в мiстi Рiвне в порядку спрощеного провадження спpаву адміністративну справу № 569/13313/19 за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 4 батальйону УПП в Рівненській області ДПП капрала поліції Конончука Дмитра Анатолійовича про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду з позовом до поліцейського роти № 4 батальйону УПП в Рівненській області ДПП капрала поліції Конончука Дмитра Анатолійовича про скасування постанови, в якому просить суд визнати протиправними дії відповідача та скасувати винесену поліцейським постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП 18 № 550642 від 03.07.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень, а провадження по справі закрити.

Ухвалою Рівненського міського суду від 15.07.2019 року по вищевказаній справі відкрите провадження за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику (повідомлення) сторін.

В установлений законом строк відповідач подав відзив на позов, в якому позовних вимог позивача не визнав, зазначивши, що останній дійсно вчинив інкриміноване йому порушення Правил, а тому законно підданий адміністративному стягненню у виді штрафу, в зв`язку з чим відсутні підстави для скасування постанови. Зазначив, що факт вчинених позивачем правопорушень був виявлений ним безпосередньо при здійсненні контролю за безпекою дорожнього руху. У визначеній законом процедурі ним було здійснено фіксацію виявленого порушення Правил та винесено постанову, відповідно до якої на позивача було накладено штраф в межах санкції ч. 2 ст. 122 КУпАП, якою встановлена відповідальність за вказане порушення. В якості доказу правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 надав суду відеозапис, на якому зафіксовано, що автомобіль не припаркований у спеціально відведеному для цього місці (як вказував позивач у позовній заяві), а зупинений безпосередньо поблизу заправних ділянок (острівців) з масло-і паливороздавальними колонками.

Позивач заперечення на відзив відповідача на позов не надавав.

Будь-які клопотання від сторін до суду не надходили.

Суд, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними ст.ст. 262-263 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, дійшов до такого висновку.

Судом встановлено, що 03.07.2019 року постановою серії ДП 18 № 550642 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 425 грн.

Згідно постанови, 03.07.2019 року о 03-20 год., позивач керував автомобілем «Мазда 323» по вул. Романа Шухевича, 18 в м. Рівне, та порушив правила користування зовнішніми освітлювальними приладами, а саме в темну пору доби не були ввімкнуті фари ближнього світла, чим порушив вимоги п. 19.1 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З наявного в матеріалах справи відеозапису з відеореєстратора нагрудної камери відповідача, не можливо встановити чи дійсно автомобіль ОСОБА_1 рухався в темну пору доби без увімкнених фар ближнього світла. Таким чином, наданим вище відеоматеріалом не підтверджується факт скоєння позивачем правопорушення, а інших доказів на підтвердження вчинення останнім адміністративного правопорушення вказаного в оскаржуваній постанові серії ДП 18 №550642 відповідачем до суду не надано.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

З позову ОСОБА_1 вбачається, що позивач не порушував вимог ч.2 ст. 122 КУпАП.

Представник відповідача, суб`єкт владних повноважень не надав суду належних та допустимих доказів на спростування обставин, зазначених позивачем в адміністративному позові.

За таких обставин суд вважає, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення є недоведеною, при винесенні оскаржуваної постанови не були з`ясовані всі обставини справи,а тому позовні вимоги про скасування постанови є обгрунтованими.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно роз`яснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно положень ч.1,2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем суду не надано, доводи позивача, якими він заперечує постанову, не спростовані.

Дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення.

Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невуноватості.

Таким чином, відповідачем не було надано суду беззаперечних доказів, які б підтверджували, що позивач дійсно рухався в темну пору доби без ввімкнутих фар ближнього світла, що є безумовною підставою для задоволення позову, відтак, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ДП 18 №550642 від 03.07.2019 року, є безпідставною та необґрунтованою і підлягає скасуванню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Щодо вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо винесення оскаржуваної постанови суд вважає за необхідне зауважити на таке.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд зазначає, що в даному випадку, з огляду на положення ст. 286 КАС України, належним та ефективним способом захисту прав позивача є визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, тому в задоволенні позовної вимоги про визнання дій відповідача протиправними слід відмовити.

Керуючись ст.ст.2, 19-20, 205, 241-243 КАС України, ст. ст.9, 33, 122, 251, 254, 258, 268 КУпАП, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до поліцейського роти № 4 батальйону УПП в Рівненській області ДПП капрала поліції Конончука Дмитра Анатолійовича про скасування постанови задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ДП 18 №550642 від 03.07.2019 року по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

В решті позовних вимог відмовити .

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Рівненський міський суд Рівненської області в Восьмий апеляційний адміністративний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач Управління патрульної поліції у Рівненській області, департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: м. Рівне, вул. Ст. Бандери. 14а.

Суддя Рівненського міського суду Н.Г. Кучина