Справа № 826/3980/18
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2019-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

06 вересня 2019 року № 826/3980/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомГоловного управління Держпродспоживслужби в м. Києві
до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛК-ТРАНС»
простягнення штрафу в розмірі 59 568,00грн.,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Головне управління Держпродспоживслужби в м. Києві (далі по тексту - позивач) звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛК-ТРАНС» (далі по тексту - відповідач) про застосування до відповідача штрафу у розмірі 59 568,00грн. та стягнути його на користь Державного бюджету України (одержувач: УДКСУ у Подільському районі ГУ ДКСУ у м. Києві, , банк одержувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку 820019, р/р 0008, код 21081100, призначення платежу: адміністративні штрафи та інші санкції).

Позовні вимоги мотивовані тим, що за результатами перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛК-ТРАНС» виявлено низку порушень Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів», що є підставою для застосування санкції, передбаченої пунктом 12 частиною 1 статті 64 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів».

Ухвалою суду від 28 березня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

13 квітня 2018 року представником відповідача через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого проти задоволення позовних вимог заперечує повністю.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

До Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві надійшов лист від 20.10.2017 (вих. ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві від 31.10.2017 №04.2/14486) з колективним зверненням мешканців житлового будинку АДРЕСА_1 , за підписом ОСОБА_1 та інших, про порушення їх законних прав суб`єктом господарювання - магазин «Лоток» ТОВ «ЛК-ТРАНС», що провадить діяльність за адресою: м. Київ, вул. Оболонська, 35.

Міністерство агарної політики та продовольства України у своєму листі від 15 листопада 2017 року №37-32-7/25386 повідомило про погодження проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо відповідача, при цьому зазначивши про обов`язковість дотримання вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Позивачем видано наказ №3611 від 04.12.2017р. про проведення позапланового заходу державного нагляду щодо відповідача за його адресою потужностей виробництва.

На підставі вказаного наказу проведено позаплановий захід державного контролю стосовно додержання оператором ринку гігієнічних вимог щодо поводження з харчовими продуктами, за результатами якого складено акт від 13 грудня 2017 року №2203, яким зафіксовані чисельні порушення законодавства про безпечність та окремі показники якості харчових продуктів.

За результатами перевірки складено припис від 13.12.2017р. про усунення порушень вимог законодавства.

05 січня 2018 року до Головного управління надійшов експертний висновок №001200 з/17 від 18.12.2017 від Регіональної державної лабораторії Держпродспоживслужби в м. Києві та Київській області в якому зазначено, що змивів, відібраних при перевірці, не відповідають санітарно мікробіологічним показникам.

Також 15.02.2018 року до Головного управління надійшов експертний висновок №003475 д.к./17 від 19.12.2017 від Регіональної державної лабораторії Держпродспоживслужби в м. Києві та Київській області в якому зазначено, що зразки харчових продуктів, відібраних при перевірці, не відповідають мікробіологічним показникам.

На підтвердження виконання припису від 13.12.2017 відповідач надіслав до Головного управління лист №1/1 від 05.01.2018 про усунення порушень вимог законодавства, в якому зазначені роботи щодо виконання вимог припису.

На підставі ч. 12 ст. 12 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» заступником головного державного інспектора міста Києва Овчаренком О .М. винесена постанова 25 від 15.02.2018 про утилізацію непридатних до споживання харчових продуктів під наглядом державного інспектора. Зазначену постанову отримав керуючий магазином ТОВ «ЛК-ТРАНС» ОСОБА_3 під підпис.

Заступником Головного державного інспектора в місті Києві Овчаренком Олександром Миколайовичем був складений та підписаний Протокол про правопорушення у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів від 20.02.2018, відповідно до ч. 2. ст. 65 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» та за формою, затвердженою Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 354 від 11.09.2015, відповідно до ч. 4 ст. 65 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів». Уповноважена особа ТОВ «ЛКТРАНС» ОСОБА_3 ознайомився з даним Протоколом та отримав його примірник 20.02.2018 під підпис.

Факти порушень відповідачем встановлені у протоколі передбачають таку відповідальність за порушення:

п. 1 ч. 1 ст. 64 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» - тягне за собою накладення штрафу на юридичних осіб - у розмірі від п`яти до восьми мінімальних заробітних плат;

п. 10 ч. 1 ст. 64 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» - тягне за собою накладення штрафу плат із відкликанням та/або вилученням з обігу таких харчових продуктів.

Враховуючи вищенаведене, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного.

Так, відносини між органами виконавчої влади, операторами ринку харчових продуктів та споживачами харчових продуктів регулює Закон України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» (далі - Закон № 771/97-ВР), який визначає порядок забезпечення безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, що виробляються, перебувають в обігу, ввозяться (пересилаються) на митну територію України та/або вивозяться (пересилаються) з неї.

Статтею 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V (далі - Закон № 877-V) визначено, що державний нагляд (контроль) - це державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до статті 65 Закону № 771/97-ВР, провадження у справах про порушення законодавства у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів стосовно юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців здійснюється відповідно до вимог цього Закону. Протокол про правопорушення, передбачені статтею 64 цього Закону, за результатами здійснення заходу державного контролю мають право складати головні державні інспектори або їх заступники. Розгляд справ про порушення законодавства про безпечність та окремі показники якості харчових продуктів здійснюється у судовому порядку відповідно до закону. Заява про правопорушення, передбачені статтею 64 цього Закону, разом з іншими матеріалами надсилається до суду у 15-денний строк з моменту складення протоколу про правопорушення.

Отже, відповідно до вищевикладених вимог статті 65 № 771/97-ВР, розгляд справ про порушення законодавства про безпечність та окремі показники якості харчових продуктів здійснюється у судовому порядку відповідно до закону.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем дотримано вимоги Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів" та складено протокол про правопорушення у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів щодо відповідача на підставі акта проведення позапланового заходу та з урахуванням вимог ст. 65 Закону № 771/97-ВР направлено до суду.

Разом з тим, суд звертає увагу, що ані Законом України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів", ані іншим законом не встановлено порядку розгляду даних справ.

Крім того, відсутній порядок та процесуальна форма розгляду таких справ і у Кодексі адміністративного судочинства України.

Законодавець передбачив у ст. 65 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів", що розгляд справ про порушення законодавства про безпечність та окремі показники якості харчових продуктів здійснюється судом.

При цьому, зазначив, що порядок розгляду судом цих справ визначається законом, але в подальшому будь-якого закону з цього приводу не прийняв, та порядок розгляду цих справ не визначив.

На необхідність дотримання принципу "якості закону" неодноразово звертав увагу Європейський суд з прав людини.

Так, у рішенні ЄСПЛ по справі Круслена від 24.04.1990 року зазначено, що закон, який надає дискреційне право, має визначати межі здійснення такого права, хоча докладні правила та умови мають міститися в нормах субстантивного права. Проте надання законом виконавчій владі, чи судді нічим не обмеженого дискреційного права, суперечило б принципові верховенства права. Отже, закон має досить чітко визначати межі будь-яких таких повноважень, наданих компетентним органам, а також спосіб їх застосування, щоб забезпечувати належний захист особистості від свавільного втручання.

Положення закону повинні бути передбачуваними та надавати достатньо гарантій проти свавільного застосування (Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Свято-Михайлівська Парафія проти України" від 14 червня 2007 року).

Якість закону пов`язана з достатньою чіткістю встановлення ним тих чи інших обставин, на підставі яких діють державні органи (Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Волохи проти України" від 2 листопада 2006 року).

У разі наявності прогалин у законодавстві, суд може шляхом розширеного тлумачення, або застосування аналогії права чи закону, вирішити спір у разі необхідності надання повного захисту правам, свободам та інтересам фізичних осіб, правам та інтересам юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Але, суд не може застосувати розширення тлумачення для застосування обмежувального заходу стосовно особи, для розширення повноваження суб`єкта владних повноважень та безпосередньо самого суду. Відповідно до ст.19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Застосування у цьому випадку аналогії чи розширеного тлумачення, призвело б до того, що суд самостійно наділив себе повноваженнями розгляду таких справ, хоча законодавцем це питання не було вирішено, що суперечить положенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в частині розгляду справи не "судом встановленим законом" (п.23, п.24 Рішення у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 року).

Відповідно до статті 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Крім того, при прийнятті рішення у справі, суд враховує те, що з 04.04.2018р. статтю 64 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» виключено відповідно до підпункту "б" підпункту 2 пункту 5 розділу Х Закону України від 18.05.2017 р. N 2042-VIII "Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин".

Отже, суд приходить до висновку, що позивачем обраний невірний спосіб захисту, а тому позов Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві задоволенню не підлягає.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Крім того, ухвалення адміністративним судом рішення про застосування штрафних санкцій, не лише відсутнє у статті 245 КАС України, а й взагалі суперечить цілям та завданням адміністративного судочинства, визначеним у статтях 2 та 5 Кодексу.

Вказана правова позиція також викладена в постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2018р. у справі № 826/5030/18.

Згідно зі статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати до стягнення не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Головному управлінню Держпродспоживслужби в м. Києві (м. Київ, 03151, вул. Волинська, 12, ) відмовити повністю.

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 2147-VIII, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Амельохін