Справа № 826/20419/14
Суддя: Донець В.А.
Дата ухвалення: 2019-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29 травня 2019 року № 826/20419/14

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі судді Донця В.А., секретар судового засідання Сом П.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Український фінансовий світ" Савельєвої Анни Миколаївни, про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

за участю представника позивача - адвокат Демидас Д.А.

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "УФС" Гончарова С.І. щодо невключення ОСОБА_1 в перелік вкладників ПАТ "КБ "УФС", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "УФС" включити ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, з правом на відшкодування коштів за договором від 24.06.2014 №42666 банківського вкладу (депозиту) "планер";

- зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 до Загального реєстру вкладників ПАТ "КБ "УФС" для здійснення виплат коштів за банківськими вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором від 24.06.2014 №42666 банківського вкладу (депозиту) "планер".

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.01.2015, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Постановою Верховного Суду від 20.11.2018 скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.001.2015 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2015, справу №826/20419/14 направлено на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Скасовуючи рішення попередніх інстанцій, Верховний Суд вказав, що: судами не встановлено який саме правочин є нікчемним (відкриття позивачем рахунку у банку, тобто договори банківського вкладу, чи операції з перерахування коштів на поточний чи депозитний рахунок з рахунків інших осіб тощо); які умови договорів банківського вкладу чи інших договорів передбачали платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених законодавством чи внутрішніми документами банку; не було аргументовано, чому платіжні операції з перерахування коштів з рахунку іншої особи чи осіб на рахунок позивача, є правочинами між банком та позивачем згідно зі статтею 202 Цивільного кодексу України.

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від: 15.01.2019 - прийнято справу до провадження та постановлено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; від 18.03.2019 - замінено відповідача Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "УФС" Гончарова Сергія Івановича, на правонаступника - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "УФС" Савельєва А.М.; від 29.05.2019 - закрито провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправним та нечинним рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "УФС" Гончарова С.І. щодо визнання правочину за договором від 24.06.2014 №42666 банківського вкладу (депозиту) "планер" між ПАТ "КБ "УФС" та ОСОБА_1 і операцій з внесення та перерахування грошових коштів по рахунку, відкритому на виконання цього договору - нікчемними правочинами, на підставі пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України); від 08.04.2019 - відмовлено в задоволенні клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

У зв`язку з частковим задоволенням клопотання представника відповідача про витребування доказів, у судовому засіданні, 18.03.2019, судом оголошено перерву. В судовому засіданні, 03.04.2019, відповідно до частини дев`ятої статті 205 КАС України судом продовжено розгляд справи в письмовому провадженні. З огляду на подання представником відповідача клопотання про допит свідків, судом призначено судове засідання. Відповідно до статті 250 КАС України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є вкладником ПАТ "КБ "УФС", рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію "ПАТ "КБ "УФС" Гончарова С.І. про визнання нікчемною операції з внесення та перерахування коштів по рахунку, відкритому на виконання договору банківського вкладу (депозиту) "планер" від 24.06.2014 №42666 є незаконним, тому позивач маж право на відшкодування гарантованої суми за вкладом.

Під час судового розгляду справи, представник позивача позовні вимоги підтримав.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, участь повноваженого представника в судових засіданнях не забезпечив, про час, дату та місце повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, подав до суду відзив, відповідно до якого проти задоволення позову заперечив, зазначивши, що оскільки позивача не було включено Уповноважено особою Фонду до переліку вкладників, Фонд гарантування не мав правових підстав здійснювати відповідні процедури з включення позивача до загального реєстру.

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "УФС" участь повноваженого представника в судовому розгляді справи не забезпечила, про час, дату та місце повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила, подала до суду відзив, в якому просила відмовити в задоволенні позову. У відзиві зазначено, що платіжне доручення (квитанція) про внесення грошових коштів у розмірі 14.000,00 доларів США, додано ОСОБА_1 в додатку до позову, не містить зазначення часу виконання даних операцій або напис чи штамп "вечірня" чи "післяопераційний час", що не відповідає вимог "Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні", затвердженої постановою Правління Національного банку України від 01.06.2011 №174, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.06.2011 за №790/19528 та не може бути належним доказом внесення позивачем грошових коштів на депозитний рахунок.

Судом відмовлено в задоволенні клопотання предстьавника Уповноваженої особи Фонду про допит свідків ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , яке обґрунтовано необхідністю встановити обставини, які були підставою для укладення та підписання ОСОБА_1 договору банківського вкладу, наявність чи відсутність події укладення та підписання договору, звернення ОСОБА_1 до адміністративного суду з позовом, обізнаності позивача про таку подію та з`ясування інших питань, які мають значення для вирішення справи, а також встановлення обставин, які слугували підставою для зняття ОСОБА_3 коштів зі свого депозитного рахунку в сумі 28.620,00 доларів США, що проведений касиром банку 01.07.2014 о 09:42 год з одночасним записом щодо внесення коштів на рахунок ОСОБА_1 та з`ясування інших питань, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини третьої статті 92 КАС України заява про виклик свідка має бути подана до або під час підготовчого судового засідання, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання у справі.

Представником відповідача наведених вимог КАС України не дотримано, позаяк клопотання подано 03.04.2019, після першого судового засідання, яке проводилось 18.03.2019 у спрощеному позовному провадженні. Клопотань з цього приводу не заявлено, пояснень не наведено.

Зі змісту клопотання про допит свідків убачається, що необхідність встановлення обставин вказаних в клопотанні обґрунтована тим, що метою перерахування коштів було отримання ОСОБА_3 коштів не в порядку черговості а за рахунок Фонду, а також сумніви представника відповідача, що договір банківського вкладу укладався позивачем, оскільки такий договір укладено всупереч рішенню Комісії з питань нагляду та регулювання діяльності банків Управління Національного банку України в Донецькій області від 31.03.2014 №10/БТ про застосування ПАТ "КБ "УФС" заходу впливу у вигляді обмежень та зупинення здійснення окремих видів операцій, зокрема, залучення у вклади (депозити) коштів та банківських металів необмеженого кола юридичних чи фізичних осіб. З наведеної підстави у представника відповідача виникли сумніви, що позов подано саме ОСОБА_1 .

Представник позивача проти задоволення клопотання заперечив, вважаючи його необґрунтованим.

На думку суду, представником відповідача не обґрунтовано необхідності допиту свідків. Для встановлення обставин укладення договору та сплати коштів судом у відкритому судовому засідання оглянуто оригінали відповідних доказів. Наведені сумніви, висловлені представником відповідача, стосуються мети вчинення правочинів, проте зауважень до підпису на договорі представник не висловив, клопотань про призначення експертизи не заявив. Щодо подання позову ОСОБА_1 , то в матеріалах справи міститься ордер адвоката на представництво інтересів ОСОБА_1 Доводи представника відповідача щодо укладення договору банківського вкладу під час обмежень, встановлених рішенням від 31.03.2014 №10/БТ не дає підстав сумніватись в належності ордера та правомірності, добросовісності дій адвоката з представництва інтересів.

Суд враховує, що підстави, які Уповноваженою особою Фонду взято до уваги для висновку про нікчемність правочинів, зокрема мета перерахування коштів з одного рахунку фізичної особи на інший для отримання відшкодування за рахунок Фонду, підлягають оцінці під час судового розгляду адміністративної справи, тому допитувати свідків для встановлення цієї обставини немає необхідності.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, судом установлено.

Між ПАТ "КБ "УФС" та ОСОБА_1 укладено договір від 27.06.2014 №42666 банківського вкладу (депозиту) "планер", за умовами якого банк приймає від вкладника на вкладний (депозитний) рахунок грошові кошти в сумі 14.000,00 доларів США у тимчасове строкове користування на строк до 28.07.2014 та зобов`язується сплачувати проценти за його тимчасове користування в розмірі, встановленому пунктом 1.2 цього договору.

Договором від 27.06.2014 №42666 встановлено: процента ставка за вкладом встановлюється у розмірі 8,00 процентів річних та складається з основної ставки за даною депозитною програмою, яка на дату укладення цього договору становить 8,00 процентів річних та бонусу за програмою лояльності "кожному свій бонус", діючою у банку на момент укладення цього договору, який становить 0,00 процентів річних (пункту 1.2); датою внесення грошових коштів вкладником є дата надходження грошових коштів на вкладний (депозитний) рахунок в банку № НОМЕР_1 (пунктом 1.3); у разі якщо вкладник не звернувся до банку за отриманням вкладу при настанні дати повернення вкладу договір вважається продовженим на той самий строк (пункт 2.1.3).

Додаток до договору №42666 від 27.06.2104 стосується повідомлення на підставі статті 12 Закону України "Про захист персональних даних".

Відповідно до наявної в матеріалах справи квитанції від 27.06.2014 №TR.56970.219.355 позивач внесла на виконання вимог договору від 27.06.2014 №42666 на рахунок № НОМЕР_2 кошти в розмірі 14.000,00 доларів США.

Згідно з довідкою Уповноваженої особи Фонду про рух коштів на рахунках клієнтів ПАТ "КБ "УФС" на рахунку ОСОБА_1 НОМЕР_1 обліковувалось 14.000,00 доларів США, які надійшли за депозитною угодою від 27.06.2014 №42666, номер документа - TR.56970.219.355.

Постановою Правління Національного банку від 14.08.2014 № 491 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Український фінансовий світ" до категорії неплатоспроможних" банк віднесено до категорії неплатоспроможних. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 14.08.2014 №69 "Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "Комерційний банк "Український фінансовий світ" на період з 15.08.2014 по 15.11.2014 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію - Гончарова Сергія Івановича.

Наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "УФС" Гончаровим С.І. від 30.10.2014 № 34 "Про створення комісії щодо визнання нікчемними правочинів (договорів) банківських вкладів (депозитів)" створено відповідну комісію.

Протоколом засідання комісії щодо визначення нікчемними вкладів від 10.11.2014, визнано нікчемними правочини згідно з додатком №1, у тому числі стосовно ОСОБА_1 . - рахунок № НОМЕР_2 .

Постановою Правління Національного банку України від 10.11.2014 №717 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Український фінансовий світ" відкликано банківську ліцензію банку. Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 13.11.2014 №119 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "КБ "УФС" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку" розпочата процедура ліквідації банку. Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "КБ "УФС" строком на 1 рік, з 13.11.2014 по 12.11.2015, призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків - Гончарова Сергія Івановича.

Листом від 30.11.2014 позивач звернулась до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "УФС" про розблокування рахунку та про виплату гарантованої суми за вкладом.

Листом від 10.12.2014 №001/676 Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "УФС" повідомила позивача, що правочини, в тому числі договір банківського вкладу від 27.06.2014 №42666, операції з внесення та перерахування грошових коштів по рахунку, відкритому на виконання вказаного договору, є нікчемними відповідно до вимог статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та статті 228 Цивільного кодексу України.

Рішенням виконавчої дирекції Фонд гарантування вкладів фізичних осіб від 02.11.2015 №198 повноваження ліквідатора ПАТ "КБ "УФС" делеговано Оберемку Р.А. з 03.11.2015.

Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішенням від 05.11.2015 №201 продовжила строки здійснення процедури ліквідації ПАТ "КБ "УФС" на 2 роки до 12.11.2017 включно. Повноваження ліквідатора ПАТ "КБ "УФС" делеговано Оберемку Р.А. до 12.11.2017 включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.11.2017 №4916 продовжено строк здійснення процедури ліквідації ПАТ "КБ "УФС" на один рік до 12.11.2018 включно. Повноваження ліквідатора ПАТ "КБ "УФС" делеговано Оберемку Р.А. до 12.11.2018 включно.

На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 03.09.2018 №2430 продовжено строк здійснення процедури ліквідації ПАТ "КБ "УФС" на один рік з 13.11.2018 до 12.11.2019 включно. Повноваження ліквідатора ПАТ "КБ "УФС" делеговано Савельєвій А.М. до 12.11.2019 включно.

Вирішуючи спір, суд виходить з такого.

Спірні відносини врегульовано Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 №4452-VI, "Положенням про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами", затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 за №1548/21860.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Визначення вкладника та вкладу надано в частині першій статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", відповідно до яких: вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти (пункт 3); вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа-підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката (пункт 4).

Як установлено судом, між ПАТ "КБ "УФС" та ОСОБА_1 укладено договір від 27.06.2014 №42666 банківського кладу (депозиту), відповідно до якого на ім`я позивача відкрито вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_2 та згідно з квитанцією від 27.06.2014 від 27.06.2014 №42666 зараховано кошти на рахунок позивача у розмірі 14.000,00 доларів США з призначенням платежу надходження коштів за депозитною угодою від 27.06.2014 №42666.

Під час судового розгляду судом досліджено оригінали договору банківського вкладу (депозиту) "планер" від 27.06.2014 №42666, додаток до договору від 27.06.2014 №42666, квитанції від 27.06.2014.

Відповідно до статті 1058 Цивільного кодексу України (ЦК України) за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором (частина перша). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу (частина третя).

Згідно зі статтею 1062 ЦК України на рахунок за банківським вкладом зараховуються грошові кошти, які надійшли до банку на ім`я вкладника від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. При цьому вважається, що вкладник погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про рахунок за вкладом. Кошти, помилково зараховані на рахунок вкладника, підлягають поверненню відповідно до статті 388 цього Кодексу.

Подібні положення визначались пунктом 10.12 "Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах", затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 №492, за яким кошти на вкладний (депозитний) рахунок фізичної особи можуть бути внесені вкладником готівкою, перераховані з іншого власного вкладного (депозитного) або поточного рахунку. Після закінчення строку або настання інших обставин, визначених законодавством України чи договором банківського вкладу, кошти з вкладного (депозитного) рахунку повертаються вкладнику шляхом видачі готівкою або в безготівковій формі на зазначений у договорі рахунок вкладника для повернення коштів чи за заявою вкладника на інший його рахунок. На вкладний (депозитний) рахунок фізичної особи можуть зараховуватися кошти, які надійшли на ім`я власника рахунку від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. У цьому разі вважається, що власник рахунку погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про свій вкладний (депозитний) рахунок.

Як уже вказувалось судом, позивачем внесено 14.000,00 доларів США на рахунок № НОМЕР_2 згідно з квитанцією від 27.06.2014, що відповідає статті 1058 ЦК України та "Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах".

Уповноваженою особою Фонду додано інформаційно довідку до адміністративної справи, зі змісту якої вбачається, що транзакції (в тому числі і запис щодо внесення коштів на рахунок ОСОБА_1 ) на загальну суму 14.000,00 доларів США здійснені касиром банку 28.06.2014 з проміжком від 1 до 28 хвилин, при цьому наявний запис щодо зняття коштів з депозитного рахунку ОСОБА_3 на суму 28.000,00 доларів США, що проведений касиром банку 01.07.2014 одночасно із записом щодо внесення коштів на рахунок ОСОБА_1

Щодо таких доводів, то суд зазначає, що внесення коштів на рахунок вкладника третьою особою, що вбачається зі змісту пояснень Уповноваженої особи Фонду, не суперечить статті 1062 ЦК України та "Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах". При цьому договір від 27.06.2014 №42666 банківського вкладу особливостей внесення коштів на рахунок не визначає.

Наказом ліквідатора ПАТ "КБ "УФС" "Про визнання нікчемними транзакцій та правочинів" визнано нікчемними всі транзакції та правочини, договори згідно з переліком. Підставою визнання нікчемними транзакцій, правочинів зазначено частину третю статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Згідно з витягом з додатку до протоколу засідання комісії щодо визначення нікчемними вкладів рахунок НОМЕР_2 , відкритий на підставі договору від 27.06.2014 №42666 на ім`я ОСОБА_1 , віднесено таких, які не можуть бути включені до розрахунку залишку гарантованої суми у переліку вкладників, які мають право на отримання відшкодування за рахунок коштів Фонду.

У листі від 10.12.2014 №001/676 Уповноважена особа Фонду також повідомила позивача, що правочини, в тому числі договір банківського вкладу від 27.06.2014 №42666, операції з внесення та перерахування грошових коштів по рахунку, відкритому на виконання вказаного договору, є нікчемними відповідно до вимог статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та статті 228 Цивільного кодексу України.

Зі змісту заперечень та відзиву Уповноваженої особи Фонду вбачається, що кошти внесені на рахунок позивача з коштів ОСОБА_3 , які розміщувались на рахунку ПАТ "КБ "УФС" перераховані з метою отримання відшкодування за рахунок коштів Фонду, позаяк сума вкладу на рахунку ОСОБА_3 перевищувала гарантовану суму відшкодування, тобто отримання коштів поза чергою кредиторів.

У листі від 10.12.2015 №001/676 Уповноважена особа Фонду дійшла висновку, що договір банківського вкладу від 27.06.2014 №42666 (операції з внесення та перерахування грошових коштів на рахунок № НОМЕР_2 ) є нікчемними, позаяк мали на меті штучне створення обов`язку Фонду щодо виплати гарантованої суми, тому на підставі статті 228 ЦК України такі правочини є такими, що порушують публічний порядок.

Статтею 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначені повноваження Уповноваженої особи Фонду, зокрема щодо повідомлення сторін за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчинення дій з метою застосування наслідків нікчемності договорів (пункт 4 частини другої).

Відповідно до частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог (пункт 1); банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим (пункт 2); банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору (пункт 3); банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна (пункт 4); банк прийняв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність" (пункт 5); банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку (пункт 6); банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку (пункт 7); банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України (пункт 8); здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства (пункт9).

Перш за все суд констатує, що досліджені судом докази та заяви по суті не містять чіткої правової підстави згідно з частиною третьою статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", відповідно до якої зроблено висновок про нікчемність правочинів.

Щодо твердження Уповноваженої особи Фонду про нікчемність транзакцій про перерахування коштів, то суд зазначає, що це є виконанням банком свого обов`язку за договором банківського рахунку. Списання та зарахування коштів за банківськими рахунками здійснюється, зокрема, відповідно до договорів обслуговування банківських рахунків, "Інструкції про безготівкові рахунки в Україні в національній валюті", затвердженої постановою Національного банку України від 21.01.2004 №22, згідно з пунктом 1.4 Глави 1 якої розрахунковий документ - документ на паперовому носії, що містить доручення та/або вимогу про перерахування коштів з рахунку платника на рахунок отримувача. Відтак, до цих правовідносин не можуть бути застосовані положення частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 справа 826/1476/15, номер в реєстрі - 75296557 зазначено, якщо внаслідок проведених операцій Фонду, а не банку, завдані збитки (штучно збільшена сума гарантованих державною виплат), то стаття 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не може бути застосована. В такому випадку Фонд має звертатися до суду з вимогою про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину на підставі статті 228 ЦК України. Лише за наявності рішення суду можна застосовувати до позивача будь-які наслідки недійсності нікчемного правочину за цією статтею.

Відтак, доводи Уповноваженої особи Фонду про нікчемність правочину в зв`язку тим, що метою укладення договору банківського вкладу від 27.06.2014 №42666 було отримання відшкодування, чим штучно збільшено витрати Фонду, не можуть бути підставою для застосування частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" для визнання договору банківського вкладу нечинним.

Ще одним доводом, який на думку Уповноваженої особи Фонду, свідчить про нікчемність договору банківського вкладу від 27.06.2014 №42666 та транзакції з перерахування коштів є встановлення рішенням від 31.03.2014 №10/БТ Комісії з питань нагляду та регулювання діяльності банків Управління Національного банку України в Донецькій області про застосування до ПАТ "КБ "УФС" заходу впливу у вигляді обмежень та зупинення діяльності окремих видів здійснюваних операцій, а саме залучення у вклади (депозити) коштів та банківських металів від необмеженого кола юридичних та фізичних осіб.

Як убачається з реквізитів рішення від 31.03.2014 №10/БТ та з його копії, яка міститься в матеріалах справи, рішення становить банківську таємницю", тому воно не могло бути відомо позивачу. Доказів зворотного відповідачем не надано, судом не встановлено. Відтак, немає правових підстав покладати на позивача будь-які негативні для нього наслідки за укладення договору банківського вкладу під час дії зазначеного рішення (наприклад, постанова Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21.08.2019 справа №819/3276/15). Крім того, Уповноваженою особою Фонду не доведено, що обмеження встановлені пунктом 2.1 рішення від 31.03.2014 №10/БТ щодо здійснення окремих операцій з надання банківських послуг строком на 6 місяців до 01.10.2014 включно, а саме, залучення у вклади (депозити) коштів та банківських металів від необмеженого кола юридичних і фізичних осіб у частині заборони залучення у вклади (депозити) коштів та банківських металів фізичних осіб, за ставками, які перевищують середні ставки по банках IV групи (у тому числі залучення у вклади з видачею ощадних сертифікатів та на поточні рахунки) та обсягом вкладів фізичних осіб, досягнутим за станом на кінець дня отримання цього рішення, стосуються: чи входить позивач до необмеженого кола фізичних осіб; чи перевищувала ставка за вкладом середню ставку по банках IV групи.

Інших підстав нікчемності проавочинів Уповноваженою особою Фонду не наведено, доказів не надано, клопотань не заявлено, судом таких не встановлено .

Щодо тверджень Уповноваженої особи Фонду про невідповідність квитанції від 27.06.2014 №TR.56970.219.355 "Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні", затвердженої постановою Правління Національного банку України від 01.06.2011 №174, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.06.2011 за №790/19528, то судом такі доводи не беруться до уваги, позаяк не спростовують наявність коштів на рахунку позивача, що є визначальним. Крім того, квитанція є документом, який складено банком, тому покладення на позивача негативних наслідків в зв`язку з неналежним оформленням квитанції без вказівки на її протиправну поведінку, яка могла б вплинути на складення квитанції, є необґрунтованим.

Отже, встановлені обставини з урахуванням судової практики, дають підстави для висновку про помилковість доводів Уповноваженої особи Фонду про нікчемність договору банківського вкладу від 27.06.2014 №42666, транзакції з внесення позивачем коштів на рахунок та відсутність правових підстав для невключення Уповноваженою особою Фонду рахунку позивача до переліку рахунків вкладників з визначеною розрахунковою сумою відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, оскільки позивач є вкладником в розумінні Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", яка уклала з ПАТ "КБ "УФС" договір банківського вкладу від 27.06.2014 №42666 і на її рахунку обліковувалось 14.000,00 доларів США, внесених 27.06.2014, до початку процедури виведення банку з ринку, 14.08.2014 (запровадження тимчасової адміністрації).

З огляду на викладене, підлягає задоволенню вимога про визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи Фонду щодо невключення ОСОБА_1 в перелік вкладників ПАТ "КБ "УФС", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, передбачена статтею 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (у редакції, чинній на час повідомлення про нікчемність правочину та на час розгляду судової справи), за якою: уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку (частина перша).

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (частина друга).

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур`єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (частина п`ята). Відповідно до підпункту 3 пункту 6 Розділу ІІ "Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами" (в редакції, чинній на час судового розгляду справи) протягом дії тимчасової адміністрації та/або ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та/або доповнення до переліків (абзац п`ятнадцятий), зміни та/або доповнення до переліків надаються неплатоспроможним банком до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом (абзац шістнадцятий).

Розділом ІІІ цього Положення встановлено, що Фонд складає на підставі Переліку реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат за формою, наведеною у додатку 8 до цього Положення (Загальний реєстр), що затверджується виконавчою дирекцією Фонду (пункт 2), Фонд здійснює відшкодування коштів за вкладами відповідно до Загального реєстру за частинами Загального реєстру (абзац перший пункту 5), виплати здійснюються через банки-агенти на підставі укладених з ними договорів (пункт 6).

Враховуючи викладене, зважаючи на висновок суду про відсутність правових підстав для невключення Уповноваженою особою Фонду рахунку позивача до переліку рахунків вкладників з визначеною розрахунковою сумою відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, підлягають задоволенню вимоги про зобов`язання Уповноваженої особи Фонду подати до Фонду додаткову інформацію про позивача, яка має право на відшкодування за рахунок коштів Фонду.

Що стосується позовних вимог до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов`язання включити ОСОБА_1 до Загального реєстру вкладників ПАТ "КБ "УФС" для здійснення виплат коштів за банківськими вкладами за рахунок Фонду, то суд вважає такі вимоги передчасними.

Відповідно до пункту 4 розділу IV Положення №14 виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Затвердження такого реєстру та відшкодування коштів здійснюється на підставі відомостей, поданих Уповноваженою особою Фонду.

Оскільки на момент затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстру вкладників Уповноваженою особою до переліку вкладників позивача включено не було, а прийняття рішення щодо затвердження загального реєстру, а також внесення до нього змін належить до виключної компетенції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог до Фонду, оскільки Уповноваженою особою не надавалось Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткової інформації про ОСОБА_1 як вкладника ПАТ "КБ "УФС", отже підстави для зобов`язання Фонду включити позивача до загального реєстру відсутні, а вимога позивача є передчасною.

Щодо юрисдикції спору, то судом враховано постанову Великої Палати Верховного Суду від 12.04.2018 справа 820/11591/15, в якій зазначено, що спір стосовно права на відшкодування вкладів фізичних осіб за рахунок коштів Фонду є публічно-правовим і не є спором у зв`язку з процесом ліквідації банку, а має окремий характер і стосується виконання окремої владної функції Фонду, а саме організації виплат відшкодувань за вкладами.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 400,00 грн. (квитанція від 22.12.2014 №378 на суму 400,00 грн.). Оскільки, позов задоволено частково, то з урахуванням задоволених вимог на користь позивача слід присудити понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 100,00 грн.

Керуючись статтею 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Український фінансовий світ" щодо невключення ОСОБА_1 до переліку перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зобов`язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Український фінансовий світ" подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зміни та/або доповнення до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, включивши до змін та/або доповнень ОСОБА_1 як вкладника Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Український фінансовий світ", яка має право на відшкодування коштів за договором від 27 червня 2014 року №42666 банківського вкладу (депозиту) "планер" рахунок №№0007.2300).

У задоволенні позовних вимог до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 100,00 (сто гривень гривень 00 коп.) з Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Український фінансовий світ" Савельєвої Анни Миколаївни за рахунок Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Український фінансовий світ".

Позивач - ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Відповідач - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Український фінансовий світ" Савельєва Анна Миколаївни (ідентифікаційний код банку 26444836, місцезнаходження: 83050, місто Донецьк, проспект Миру, будинок 5 Б).

Відповідач - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (ідентифікаційний код 21708016, місцезнаходження: 04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 17).

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно зі статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Закону України від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст рішення складено 04 вересня 2019 року.

Суддя В.А. Донець