Справа № 334/9288/18
Суддя: Турбіна Т. Ф.
Дата ухвалення: 2019-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 11.07.2019
Справа № 334/9288/18
Провадження № 2-а/334/117/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2019 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф. при секретарі Лиходід А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі адміністративний позов ОСОБА_1 до сержанта роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції у Запорізькій області Денисенко Анастасії Олегівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до сержанта роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції у Запорізькій області Денисенко А.О. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в обґрунтування якого зазначив, що згідно вказаної постанови ЕАВ № 748586 від 23.11.2019 року, його було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п.9 ПДР України (використання приладів (зовнішніх, освітлювальних, попереджувальних сигналів) та їх переобладнання з порушенням вимог, встановлених стандартів, оскільки 23.11.2018 року о 00.06 год. по вул. Бородинська, 5 в м. Запоріжжі керував транспортним засобом ВАЗ 21723, д.н. НОМЕР_1 , у якого не були увімкнені сигнали ближнього світла у темну пору доби, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

З вказаною постановою позивач не погоджується, вважає її незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням чинного законодавства, у зв`язку з тим, що у ній невірно зазначена серія та номер його водійського посвідчення, крім того, постанова підписана ОСОБА_2 , хоча зупинку автомобіля та фіксування правопорушення здійснювали інші особи, до того ж зазначений у постанові порушений пункт ПДР України не збігається з пунктом, який було зазначено у Листі Управління патрульної поліції від 04.12.2018 року, який ОСОБА_1 отримав після оскарження постанови від 23.11.2018 року. Крім того, не було складено протоколу про адміністративне правопорушення, як того вимагає ст.258 КУпАП, оскільки позивач на місці зупинки його транспортного засобу оспорював як сам факт порушення ПДР України так адміністративне стягнення, накладене на нього, до того ж, постанова та матеріали справи не містять належних та переконливих доказів вини позивача.

Ухвалою суду від 18.12.2018 позовну заяву було повернуто заявнику. Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 02.04.2019 ухвалу суду першої інстанції скасовано, справу повернуто для продовження розгляду.

Суд встановив, що постанову про накладення адміністративного стягнення ОСОБА_1 отримав поштою 27.11.2018 року та не погоджуючись з нею, 28.11.2018 року звернувся до УПП ДПП в Запорізькій області із скаргою (реєстраційний номер Л-2509). Листом від 04.12.2018 року № Л-2509/41/32/03-2018, УПП ДПП у Запорізькій області було прийнято рішення про залишення постанови ЕАВ № 748586 від 23.11.2018 року без змін, а скарги ОСОБА_1 без задоволення. Вказаний Лист позивачем було отримано поштою 07.12.2018 року, після чого 12.12.2018 року він звернувся до суду. З огляду на вищевказане, суд дійшов висновку, що позивачем строк для звернення з вказаним позовом було пропущено з поважних причин, ухвалою суду від 02.05.2019 відкрито провадження у справі.

В судовому засіданні позивач підтримав обставини, викладені у позові та просив задовольнити його у повному обсязі. Додатково пояснив, що постанову про накладення адміністративного стягнення він отримав поштою 27.11.2018 року та не погоджуючись з нею, 28.11.2018 року звернувся до УПП в Запорізькій області із скаргою (реєстраційний номер Л-2509). Листом від 04.12.2018 року № Л-2509/41/32/03-2018, УПП було прийнято рішення про залишення постанови від 23.11.2018 року без змін, а його скарги без задоволення. Вказаний Лист позивачем було отримано поштою 07.12.2018 року, після чого 12.12.2018 року він звернувся до суду, у зв`язку з чим просив поновити строк для звернення з вказаною скаргою до суду та скасувати постанову ЕАВ № 748586 від 23.11.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності, закрити провадження по справі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час слухання справи був повідомлений належним чином, з відзивом на позов та запереченнями на позов до суду не звертався.

Вислухавши пояснення позивача та вивчивши матеріали справи, проаналізувавши надані документи і докази у сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП, основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ст. 6 Закону України «Про Національну поліцію», поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Національну поліцію», під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Судом встановлено, що 23.11.2018 року сержантом роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції у Запорізькій області Денисенко А.О. було складено Постанову ЕАВ №748586 про накладення адміністративного стягнення про справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксованого не в автоматичному режимі та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Згідно вказаної постанови ОСОБА_1 (водійське посвідчення АВЕ № 747492), 23.11.2018 року о 00.06 год. по вул. Бородинська,5 в м. Запоріжжі керував автомобілем «ВАЗ 21723-110, д.н. НОМЕР_1 , у якого не були увімкнені сигнали ближнього світла у темну пору доби, чим порушив вимоги п. 9 ПДР України (використання приладів (зовнішніх, освітлювальних, попереджувальних сигналів) та їх переобладнання з порушенням вимог), за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП.

Стаття 122 ч.2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно ПДР України, пункт 9 має назву «Попереджувальні сигнали», якими водій повинен керуватись у тій чи іншій дорожній обстановці.

З матеріалів справи вбачається, що дії, які інкриміновано позивачу не підпадають під жодний з підпунктів вказаного у Постанові від 23.11.2018 року п. 9 ПДР України, а тому суд погоджується з вимогами позивача, стосовно того, що відповідачем в оскаржу вальній постанові невірно було зазначено пункт ПДР України, який начебто порушив позивач, що також підтверджується долученою до позову копією листа заступника начальника ДПП УПП Запорізькій області № Л-2509/41/32/03-2018 від 04.12.2018 року, в якому зазначено, що при розгляді скарги ОСОБА_1 було встановлено, що з матеріалів справи вбачається порушення останнім п.19.1 а) ПДР України.

Главою 23 КУпАП встановленні вимоги, які стосуються постанови по справі про адміністративне правопорушення, однак з матеріалів справи вбачається, що відповідачем по справі при складанні оскаржуваної постанови серію та номер водійського посвідчення ОСОБА_1 було зазначено як «АВЕ № 747492», хоча вказане не відповідає дійсності, оскільки насправді вказаний документ має серію та номер НОМЕР_2 , що підтверджується долученою до позову копією водійського посвідчення ОСОБА_1 .

З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку, що постанова ЕАВ № 748586 від 23.11.2019 року винесена без дотримання вимог чинного законодавства, без всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи вина дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суб`єкт владних повноважень - відповідач у справі зобов`язаний подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, незалежно від того, на чию користь вони можуть бути використані - на користь відповідача чи навіть позивача. Разом з цим, відповідач не з`явився до суду та не надав суду жодних доказів, які б підтверджували факт наявності обставин, зазначений у постанові.

Проте, всупереч вищезгаданим нормам, відповідач не представив суду жодних доказів в підтвердження вчинення позивачем вказаного правопорушення та правомірності винесення оскаржуваної постанови та такі в матеріалах справи відсутні. Відтак, доводи позивача не спростовано.

Враховуючи положення ч.2 ст.77 КАС України, згідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, та той факт, що відповідачем не надано доказів того, що ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Приймаючи до уваги викладене, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, провадження по справі закриттю.

Керуючись ст.ст.3, 4, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 14, 159-164, КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову сержанта роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції у Запорізькій області Денисенко Анастасії Олегівни ЕАВ № 748586 від 23.11.2019 року про ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. - визнати протиправною та скасувати.

Справу про адміністративне провадження у відношенні ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП - закрити.

На рішення суду протягом десяти днів з дня отримання його копії може бути подана апеляційна скарга до Третього апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: Турбіна Т. Ф.