Справа № 826/3470/18
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2019-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

09 вересня 2019 року № 826/3470/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Арсірія Р.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) справу

за позовом Державної служби геології та надр України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича багатопрофільна фірма "Будівельно-шляхове підприємство"

про анулювання спеціального дозволу

прийняв до уваги таке:

Державна служба геології та надр України звернулась до суду з даним позовом про припинення права користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами № 275 від 12.05.1995 виданого Товариству з обмеженою відповідальністю "Виробнича багатопрофільна фірма "Будівельно-шляхове підприємство".

Ухвалою суду від 13.04.2018 було відкрито провадження в даній справі та вирішено, у зв`язку з її належністю до категорії справ незначної складності у відповідності до вимог п. 10 ч. 6 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), враховуючи вимог ч.ч. 1-2 статті 257 КАС України, здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробнича багатопрофільна фірма "Будівельно-шляхове підприємство" п. 3 ст. 53 Кодексу України про надра, а саме, не поданням звітності про облік стану і руху запасів, втрат і погіршення якості корисних копалин, а також не подання до статистичних та інших державних органів встановленої законодавством звітності.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому вказав про усунення порушень, які зумовили звернення позивача з даним позовом предметом якого є анулювання спеціального дозволу №275 від 12.05.1995.

Розглянувши та дослідивши всебічно та повно матеріали справи, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив.

Товариству з обмеженою відповідальністю «ВБФ «Будівельно-шляхове підприємство» надано спеціальний дозвіл на користування надрами від 12.05.1995 № 275 з метою видобування монцонітів, придатних для видобування блоків та виробництва облицювальних виробів з них.

Як додаток до спеціального дозволу укладено Угоду про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин від 15.08.2016 № 275.

Листом державного науково-виробничого підприємства «Державний інформаційний геологічний фонд України» від 20.07.2017 повідомлено Держгеонадра, що інформація, в тому числі від Товариства з обмеженою відповідальністю «ВБФ «Будівельно-шляхове підприємство» щодо руху запасів за 2016 рік не надходила.

Наказом Держгеонадр України № 223 від 17.05.2017 у зв`язку з не звітуванням відповідачем до ДНВП «Геоінформ України» щодо руху запасів за формою №5-гр за 2016 рік, відповідачу встановлено 15 календарних днів для усунення порушень, про що на адресу юридичну адресу відповідача направлено лист № 13012/02/14-17 від 07.06.2017.

Як вбачається з наданих до позовної заяви доказів, вказаний лист повернувся на адресу контролюючого органу з відміткою пошти «за закінченням строку зберігання».

В подальшому у зв`язку зі спливом 15-денного терміну, встановленого для виправлення вказаних порушень, позивачем прийнято Наказ від 28.08.2017 № 379 щодо зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами, яким була зупинена дія спецдозволу ТОВ «ВБФ «Будівельно-шляхове підприємство» (лист № 19811/03/14-17 від 04.09.2017).

Як слідує з наданих суду матеріалів, вказаний лист повернувся на адресу Держгеонадр України з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання».

В подальшому, 24.11.2017 на адресу відповідача позивачем направлено лист №29142/03/14-17 з проханням надати до Держгеонадр України у 15-денний строк з моменту отримання листа, власну позицію (згоду/не згоду) на припинення права користування надрами, згідно спецдозволу № 275 від 12.05.1195.

Враховуючи те, що відповідь про згоду/не згоду припинення дії спецдозволу отримано не було, а згідно до п.4,5,6 ст. 26 Кодексу України про надра, в такому випадку припинення дії спецдозволу здійснюється через суд, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 13 Конституції України передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.

Власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.

Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Відповідно до положень статей 13, 14, 15 Кодексу України про надра користувачами надр можуть бути підприємства, установи, організації, громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи.

Надра надаються у постійне або тимчасове користування, зокрема, для видобування корисних копалин.

Постійним визнається користування надрами без заздалегідь встановленого строку.

Тимчасове користування надрами може бути короткостроковим (до 5 років) і довгостроковим (до 50 років). У разі необхідності строки тимчасового користування надрами може бути продовжено.

Перебіг строку користування надрами починається з дня одержання спеціального дозволу (ліцензії) на користування надрами, якщо в ньому не передбачено інше.

Відповідно до статті 24 Кодексу України про надра користувачі надр мають право:

1) здійснювати на наданій їм ділянці надр геологічне вивчення, комплексну розробку родовищ корисних копалин та інші роботи згідно з умовами спеціального дозволу або угоди про розподіл продукції;

2) розпоряджатися видобутими корисними копалинами, якщо інше не передбачено законодавством або умовами спеціального дозволу;

3) здійснювати на умовах спеціального дозволу консервацію наданого в користування родовища корисних копалин або його частини;

4) на першочергове продовження строку тимчасового користування надрами;

5) користуватися додатковими правами, передбаченими угодою про розподіл продукції.

Користувачі надр зобов`язані:

1) використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано;

2) забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр;

3) забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища;

4) приводити земельні ділянки, порушені при користуванні надрами, в стан, придатний для подальшого їх використання у суспільному виробництві;

4-1) надавати та оприлюднювати інформацію про загальнодержавні та місцеві податки і збори, інші платежі, а також про виробничу (господарську) діяльність, необхідну для забезпечення прозорості у видобувних галузях, відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України;

5) виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції.

Права та обов`язки користувача надр виникають з моменту отримання спеціального дозволу на користування надрами, а в разі надання права користування надрами на умовах угод про розподіл продукції - з моменту набрання чинності такою угодою, якщо інше не передбачено цією угодою.

Користувач надр (інвестор), який отримав спеціальний дозвіл на користування надрами та гірничий відвід (у разі його необхідності) або уклав угоду про розподіл продукції, має виключне право здійснювати в його межах користування надрами відповідно до цього спеціального дозволу та угоди про розподіл продукції. Будь-яка діяльність, пов`язана з користуванням надрами в межах гірничого відводу, може здійснюватися тільки за згодою користувача надр (інвестора), якому він наданий. Така згода або відмова в її наданні має бути надана протягом двадцяти календарних днів після отримання відповідного письмового запиту. У разі ненадання жодної відповіді протягом зазначеного часу така згода вважається наданою.

Державна служба геології та надр України (далі - Держгеонадра) є центральним органом виконавчої влади, який наділений функціями для забезпечення реалізації державної політики у сфері надрокористування та діє відповідно до Положення про Державну службу геології та надр України, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2015 року № 1174 (далі - Положення № 1174).

Відповідно до пунктів 9, 10 Положення Держгеонадра відповідно до покладених на неї завдань видає в установленому порядку спеціальні дозволи на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами), зупиняє та анулює в установленому порядку дію спеціальних дозволів на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами), поновлює їх дію у разі зупинення.

Відповідно до підпункту 12 пункту 4 Положення, Держгеонадра України відповідно до покладених завдань здійснює державний контроль за геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль) та раціональним і ефективним їх використанням.

Процедура видачі спеціального дозволу на користування ділянкою, надр передбачена Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 13 травня 2011 року № 615 (далі - Порядок № 615).

Відповідно до пункту 10 Порядку № 615 невід`ємною частиною дозволу є угода про умови користування надрами, що укладається між органом з питань надання дозволу і надрокористувачем і містить програму робіт, яка оформляється як додаток, та особливі умови надрокористування, що передбачають:

- вимоги до ефективності робіт;

- сучасні технології видобування та переробки корисних копалин;

- порядок видобування корисних копалин, зокрема з метою запобігання негативним екологічним наслідкам і забезпечення безпеки забудованих територій;

- види, обсяги і строки виконання робіт на ділянці надр;

- підстави для припинення діяльності, пов`язаної з використанням надр.

З метою виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр Держгеонадра України здійснюють державний геологічний контроль, механізм проведення якого визначається Порядком здійснення державного геологічного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14 грудня 2011 року № 1294 (далі - Порядок № 1294) а також Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 5 квітня 2007 року № 877-V.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 1294 органи державного геологічного контролю відповідно до покладених на них завдань здійснюють державний геологічний контроль за своєчасністю і правильністю державної реєстрації робіт з геологічного вивчення та використання надр, наявністю спеціальних дозволів на користування надрами і виконання передбачених ними умов.

Пунктом 5 Порядку № 1294 визначено, що державний геологічний контроль здійснюється шляхом проведення органами державного геологічного контролю планових і позапланових перевірок надрокористувачів, тобто користувачів надр, визначених статтею 13 Кодексу України про надра, яким відповідно до статті 16 надано спеціальні дозволи на користування надрами.

Відповідно до пункту 8 Порядку № 1294 інформування надрокористувача про планову перевірку здійснюється не пізніше ніж за 10 днів до дати її проведення шляхом надсилання в установленому порядку повідомлення за формою, затвердженою Держгеонадра України.

Повідомлення підписується керівником або заступником керівника Держгеонадра України.

Відповідно до пункту 16 Порядку 1294 у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр на підставі акту перевірки протягом п`яти робочих днів з дати її завершення складається припис або розпорядження за формою, затвердженою Держгеонадрами.

Пунктом 22 Порядку № 615 передбачено, що дія дозволу може бути зупинена органом з питань надання дозволу безпосередньо або за поданням органів державного гірничого та санітарно-епідеміологічного нагляду, державного геологічного і екологічного контролю, органів місцевого самоврядування, органів державної податкової служби у разі:

- Порушення надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом або угодою про умови користування ділянкою надр;

- Виникнення внаслідок проведення робіт, пов`язаних з користуванням ділянкою надр, безпосередньої загрози життю чи здоров`ю працівників або населення;

- Проведення гірничих робіт без геологічного та маркшейдерського обслуговування;

- Наявності заборгованості з плати за користування надрами;

- Порушення надрокористувачем вимог законодавства у сфері надрокористування та охорони навколишнього природного середовища;

- Проведення на наданій у користування ділянці надр робіт, не передбачених дозволом;

- Відсутності у надрокористувача під час проведення робіт ліцензії на провадження господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону;

- Не виконання в установлений строк приписів уповноважених органів щодо усунення порушень законодавства у сфері надрокористування.

Згідно зі статтею 26 Кодексу України про надра право користування надрами припиняється у разі:

1) якщо відпала потреба у користуванні надрами;

2) закінчення встановленого строку користування надрами;

3) припинення діяльності користувачів надр, яким їх було надано у користування;

4) користування надрами з застосуванням методів і способів, що негативно впливають на стан надр, призводять до забруднення навколишнього природного середовища або шкідливих наслідків для здоров`я населення;

5) використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр;

6) якщо користувач без поважних причин протягом двох років, а для нафтогазоперспективних площ та родовищ нафти та газу - 180 календарних днів не приступив до користування надрами;

7) вилучення у встановленому законодавством порядку наданої у користування ділянки надр.

Право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів, - у судовому порядку. При цьому питання про припинення права користування земельною ділянкою вирішується у встановленому земельним законодавством порядку.

Законодавством України можуть бути передбачені й інші випадки припинення права користування надрами.

Вимоги цієї статті не застосовуються до користувачів надр за угодою про розподіл продукції. У цьому разі право користування надрами може бути припинено, обмежено чи тимчасово заборонено (зупинено) лише у разі:

1) припинення (в тому числі дострокового) дії угоди про розподіл продукції, що здійснюється на умовах і в порядку, передбачених такою угодою;

2) виникнення безпосередньої загрози життю та здоров`ю людей або довкіллю.

Особливості і умови обмеження або припинення чи тимчасової заборони (зупинення) користування надрами відповідно до угоди про розподіл продукції визначаються Законом України "Про угоди про розподіл продукції".

З матеріалів доданих до відзиву вбачається, що наказом від 22.02.2018 № 69 «Про проведення планових заходів державного нагляду (контролю) Державної служби геології та надр України на березень 2018 року» призначено планову перевірку ТОВ ВБФ «Будівельно-шляхове підприємство» щодо видачі Спецдозволу № 275 від 12.05.1995. Відповідно до направлення на проведення перевірки, строк перевірки з 26.03.2018 по 30.03.2018. В даному направленні визначений орган якому доручено проведення перевірки - Південний міжрегіональний відділ Департаменту державного геологічного контролю.

За наслідками проведеної перевірки, складено акт № 4/275-3 від 28.03.2018 з визначенням порушень, виявлених перевіряючим.

29.03.2018 № 4/275-3 складено припис на усунення порушень, зафіксованих актом під час проведення перевірки.

Так, на виконання припису № 4/275-3 від 29.03.2018, відповідач Листом від 26.04.2018 № 337/04-П надав інформацію про стан повного виконання порушень разом з доданими документами.

У зв`язку з вище вказаним, суд встановив, що контролюючим органом проведена повторна перевірка відповідача щодо використання Спецдозволу № 275 від 12.05.1995, за наслідками якої складено припис, який на момент розгляду даної справи виконаний в повному обсязі, що підтверджується наданими до справи належними та допустимим доказами. Крім того, варто звернути увагу, що відсутність порушень у сфері надрокористування відповідно до Спецдозволу № 275 від 12.05.1995, станом на дату розгляду справи, підтверджує і позивач у своїй відповіді на відзив (вих. № 04-0953 від 04.09.2019, вх. № 03-18/93235/19 від 05.09.2019).

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог та припинення права користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами від 12 травня 1995 року № 275, який видано ТОВ «ВБФ «Будівельно-шляхове підприємство».

Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд не може витребувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Беручи до уваги викладене, на думку суду, зважаючи на відсутність порушень вимог законодавства у сфері надрокористування, у зв`язку з їх усуненням, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 2, 9, 19, 72-77, 90, 139, 143, 243-246, 255 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Державної служби геології та надр України (03680, місто Київ. Вулиця Ежена Потьє, 16, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича багатопрофільна фірма "Будівельно-шляхове підприємство" (02232, м. Київ, проспект Маяковського, 68, оф. 233, ) про анулювання спеціального дозволу на користування надрами - відмовити.

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 КАС України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону №2147-VIII, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Р.О. Арсірій