Справа № 560/2732/19
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2019-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/2732/19
УХВАЛА

іменем України

10 вересня 2019 рокум. Хмельницький

Суддя Хмельницького окружного адміністративного суду Козачок І.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Хмельницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Хмельницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області. Просить суд визнати протиправною відмову внести зміни до актового запису про народження та зобов`язати відповідача внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_1 №222 від 06 травня 1955 pоку, вказавши національність матері ОСОБА_2 - «полька».

Позивач обґрунтовує підстави позову необхідністю реєстрації польського походження, яка необхідна позивачу для впорядкування документів для реалізації особистих прав.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Пунктом 1 частини 1 ст. 19 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, юрисдикція адміністративного суду поширюється на публічно-правові спори, ознаками яких є не лише спеціальний суб`єктний склад (хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції), але й спеціальні підстави виникнення, пов`язані з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно з пунктами 1 і 2 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу (далі також - ЦПК) України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право, яке має існувати на час звернення до суду, а, по-друге, суб`єктний склад такого спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Відтак, вирішуючи питання про юрисдикцію спору, необхідно з`ясувати, зокрема, характер спірних правовідносин, а також суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулась особа.

Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.

У цій справі спірні правовідносини пов`язані з наданням відповідачем висновку про відмову у внесенні змін до актового запису через відсутність помилок, перекручень, підчищень, неправдивих відомостей у графі "національність" актового запису, а також бажанням позивача зареєструвати польське походження, що необхідно для реалізації особистих прав.

З огляду на зміст позову, суд приходить до висновку про те, що в першу чергу позивач має намір встановити факт належності його матері до громадян польської національності, що відмінна від тієї, що вказана в актовому записі (українка).

Свої доводи він обґрунтовує посилаючись на свої родові зв`язки та докази приналежності до польської національності своїх найближчих родичів (аркуші 1,2 позову)

Одночасно, позивач у позові не ставить питання про перевірку додержання відповідачем безпосередньо процедури розгляду та прийняття органом відповідного рішення.

З огляду на це, спір виник у зв`язку з бажанням особи встановити або відновити факти, що мають юридичне значення для можливості вчинення нею подальших юридично значимих дій, зокрема, як зазначає позивач, впорядкування документів для подальшої реалізації прав.

Відповідно до статті 293 ЦПК України встановлення фактів, що мають юридичне значення розглядаються в порядку окремого провадження та належить до юрисдикції місцевих загальних судів.

Адміністративний суд позбавлений повноважень зобов`язувати орган реєстрації актів цивільного стану вносити такі зміни, доповнення або виправлення, які фактично призводять до зміни або встановлення іншої національності особи, ніж та, що вказана у актових записах.

Як вбачається зі змісту позову, позивач, формулюючи підстави позовних вимог, фактично пропонує адміністративному суду самостійно розглядати та оцінювати обставини, пов`язані з родовим та національним походженням позивача та інших членів його родини, аналізуючи документи, з яких повинні вбачатись ті чи інші юридичні факти.

Відтак, суд вважає, що у даній справі існує необхідність встановлення обставин, що підтверджують або спростовують правильність інформації у актових записах в графі національність, а також обставин, на які посилається сторона в обґрунтування свого етнічного походження.

Залежно від встановлених обставин та фактів у подальшому може бути вирішене питання про правильність або неправильність актових записів та зобов`язання відповідача внести відповідні зміни (виправлення) до них.

Оскільки адміністративний суд позбавлений правових можливостей встановлювати чи визнавати будь - які юридичні факти, розгляд даної справи не може здійснюватися за правилами адміністративного судочинства.

Зазначена правова позиція також висловлюється у постанові Великої палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 425/2737/17 (провадження №14-408цс18).

Так, у цій постанові Верховний суд вказує на те, що адміністративний суд, розглядаючи справи, не вправі вийти за межі їх публічно-правових аспектів і встановлювати юридичні факти, що мають значення для внесення змін до актових записів цивільного стану.

У той же час, з огляду на вимоги, які висуває позивач до адміністративного суду, для розгляду цієї справи суд повинен вийти за межі публічно-правових аспектів, здійснюючи оцінку обставин та доказів, які лежать повністю в площині приватно-правових відносин, позаяк позивач не посилається на будь-які докази протиправності дій або рішення відповідача, однак посилається на наявність власного приватно - правового інтересу.

Відтак, адміністративний суд не може вважатись належним та компетентним судом в розумінні національних та міжнародних актів, оскільки його юрисдикція не поширюється на правовідносини, які виникли між позивачем і органом РАЦС з приводу змін до актових записів, якими позивач бажає підтвердити або відновити своє етнічне походження.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Сокуренко і Стригун проти України») суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Суд вважає необхідним роз`яснити позивачу, що вимоги, які становлять предмет даного позову, розглядаються в порядку цивільного судочинства місцевим загальним судом з урахуванням встановлених Цивільним процесуальним кодексом України правил територіальної підсудності.

Крім того, суд роз`яснює, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції. Отже, позивач має право звернутись до адміністративного суду з заявою для повернення сплаченого ним судового збору та у подальшому звернутись до належного суду.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 170, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Хмельницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддяІ.С. Козачок