Справа № 404/1761/19(2-а/404/93/19)
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 вересня 2019 року м. Дніпросправа № 404/1761/19(2-а/404/93/19)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дурасової Ю.В.,

суддів: Баранник Н.П., Божко Л.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу поліцейського роти № 3 батальйону УПП в Кіровоградській області капрала поліції Фомуляєва Антона Володимировича

на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29.07.2019 (головуючий суддя Іванова Н.Ю., повний текст складено 29.07.2019)

в адміністративній справі ОСОБА_1 до Інспектора роти № 3 батальйону УПП в Кіровоградській області капрала поліції Фомуляєва Антона Володимировича, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Управління ПП у м. Кропивницький ДПП про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Інспектора роти № 3 батальйону УПП в Кіровоградській області капрала поліції Фомуляєва А.В. по якому просив визнати незаконною та скасувати постанову серії ЕАВ № 967160 від 06.03.2019 року, а справу про адміністративне правопорушення закрити; в позові зазначив третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Управління ПП у м. Кропивницький ДПП.

Позов обґрунтовано тим, що 06.03.2019 року керуючи транспортним засобом «R2», державний номер НОМЕР_1 , по вул. Колгоспній був зупинений інспектором патрульної поліції та притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу 425 грн. Після зупинення інспектор повідомив його, що автомобіль під керівництвом позивача здійснив обгін на перехресті вул. Братиславська та Колгоспна. Позивач пояснив, що по вул. Ельворті і до перехрестя з вул. Братиславською на даний час діє односторонній рух, він зайняв крайній лівий ряд рухався по даній вулиці, а потім на вул. М. Левицького прийняв правий ряд. Згідно встановлених знаків односторонній рух закінчується за перехрестям доріг вул. Ельворті і Братиславської, тобто ніякого обгону він не здійснював. Натомість, на заперечення позивача, що він не здійснював порушень правил дорожнього рух поліцейський не реагував, а прийняв постанову про адміністративне правопорушення.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29.07.2019 позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову серії ЕАВ № 967160 від 06.03.2019 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 425 грн. за правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП та закрито провадження по справі.

Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що з наданого відповідачем до суду відеозапису з місця адміністративного правопорушення від 06.03.2019 року, що здійснювалось на нагрудний відео реєстратор, неможливо встановити, що події, які зазначені у постанові, мали місце саме на перехресті, а також неможливо встановити, що саме позивач здійснив обгін та чи порушив він п.п. а) п. 14.6 ПДР.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та винести нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначає, що ним надано достатній доказ скоєння позивачем інкримінованого правопорушення.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 06.03.2019 року Інспектором роти № 3 батальйону УПП в Кіровоградській області капралом поліції Фомуляєвим Антоном Володимировичем складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ №967160, в якій зазначено, що 06.03.2019 року о 08 год. 29 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «R2», державний номер знак НОМЕР_1 , здійснив обгін на перехресті вул. Братиславська та Колгоспна, чим порушив п.п. 14.6 (а) правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с. 8).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції до даних правовідносин правильно застосував норми Конституції України, норми Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), норми Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 «Про Правила дорожнього руху».

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. При цьому, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19).

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини.

Так, відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п. 14.6 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 «Про Правила дорожнього руху» обгін на перехресті заборонено.

Згідно з п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що матеріали справи не містять підтверджень, що особи, про які відповідач зазначає як про свідків, допитувалися в судовому засіданні як свідки та приводилися до присяги, матеріали справи також не містять клопотань відповідача про допит, зазначених відповідачем осіб, як свідків.

Згідно з ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що оскільки законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, то з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинуватості особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

При цьому зміст постанови про накладення адміністративного стягнення має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП.

Зокрема, у постанові про накладення адміністративного стягнення потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Позивач стверджує, що не порушував правил дорожнього руху та рухався із дотриманням вимог передбачених даними правилами.

Матеріали справи містять відеозапис від 06.03.2019, що здійснювався на нагрудний відеореєстратор, який долучено відповідачем у суді першої інстанції.

Дослідивши вказаний відеозапис, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно того, що з наданого відео неможливо встановити, що події, які зазначені у постанові, мали місце саме на перехресті, а також неможливо встановити, що саме позивач здійснив обгін та чи порушив він п.п. а) п. 14.6 ПДР.

При цьому будь-яких доказів на підтвердження обставин, викладених в оскаржуваній позивачем постанові про притягнення до адміністративної відповідальності, зокрема показання свідків чи будь-яких інших доказів передбачених ст.251 КУпАП матеріали справи не містять.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Бездоганне виконання суб`єктом владних повноважень процесуальних/процедурних норм є запорукою притягнення винної особи до відповідальності. Однак порушення таких приписів може бути покладено в основу скасування постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. При цьому матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що постанова у справі про адміністративне правопорушення містить лише відомості, внесені особою яка може бути зацікавленою, отже підтвердження зазначених фактів іншими безсторонніми особами матеріали справи не містять. На думку колегії суддів апеляційної інстанції ця обставина обґрунтовано ставить під сумнів надання доказів відповідачем щодо вчинення правопорушення позивачем.

Аналогічна правова позиція щодо покладення обов`язку доказування саме на відповідача в подібних правовідносинах, викладена в постановах Верховного Суду від 08 листопада 2018 року по справі № 201/12431/16-а, від 23 жовтня 2018 року по справі № 743/1128/17, від 15 листопада 2018 року по справі № 524/5536/17.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції рішенням суду права, свободи та інтереси позивача захищені, а права та інтереси відповідача не порушені.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

В силу ч. 3 ст. 272 КАС України справи, визначені статтею 286 КАС не підлягають оскарженню в касаційному порядку.

З огляду на характер спірних правовідносин, судові витрати розподілу не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 310, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу поліцейського роти № 3 батальйону УПП в Кіровоградській області капрала поліції Фомуляєва Антона Володимировича на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29.07.2019 - залишити без задоволення.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29.07.2019 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повний текст постанови виготовлено 06.09.2019.

Головуючий суддя Ю. В. Дурасова

суддя Н.П. Баранник

суддя Л.А. Божко