Справа № 753/1185/19
Суддя: Тетервак Н. А.
Дата ухвалення: 2019-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 753/1185/19
Провадження № 2-а/366/16/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 року Іванківський районний суд Київської області в складі: головуючої - судді Тетервак Н.А.,

при секретарі - Німченко Н.Ю.,

за участю сторін:

позивача ОСОБА_1 ,

відповідач-не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора УПП старшого лейтенанта поліції 1 роти 4 батальйону Журавльова Валерія Віталійовича про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАВ №848294 від 09.01.2019 року про притягнення його, ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що Постановою УПП у м.Київ інспектора старшого лейтенанта поліції 1 роти 4 батальону Журавльова Валерія Віталійовича від 09.01.2019 року на його накладено адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Вважає, що винесена постанова є незаконною та не вірно оцінені обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді адміністративної справи, чим порушено вимоги ст.ст.280 КУпАП.

В своїй постанові Інспектор Журавльов В.В. посилається на те, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки TGA модель 18.440, номерний знак НОМЕР_1 , 09 січня 2019 року в 22 год.02 хв. в м.Києві на проспекті Бажана, 27, допустив порушення Правил дорожнього руху України, а саме п.33 порушення вимог дорожніх знаків.

Однак позивач заперечує цьому, та пояснює, що близько 22 години, він дійсно в м.Київ керував транспортним засобом MAN, державний номер НОМЕР_1 (з причіпом). Рухався в другій смузі в напрямку Харківська площа-Південний міст по проспекту Миколи Бажана, по дорозі з чотирма смугами для руху в одному напрямку, зі швидкістю 50 км/год. На розв`язці вулиць Проспект М.Бажана- вул.Ревуцького (біля метро Харківська) він був змушений змінити смугу з другої на третю, щоб не зіткнутися із маршруткою, яка різко виїхала із зупинки, розташованої в першій смузі. Об`їхавши маршрутку ліворуч, він увімкнув показник повороту для того, щоб повернутися у раніше займану ним (другу) полосу руху. Однак перелаштуватися на другу смугу не зміг, так як її зайняла машина патрульної поліції, яка виїхала з першої смуги. Він об`їхав автомобіль поліції, включивши показник правого повороту, повернувся у другу смугу руху, щоб продовжити рух у раніше зайнятій полосі і не заважати руху у крайніх лівих смугах.

Був зупинений поліцейським, який підійшовши до нього, не представившись повідомив про те, що він порушив Правила дорожнього руху, попросив документи на автомобіль та посвідчення водія. Всі документи були пред`явленні.

Трохи пізніше підійшов другий поліцейський, приніс планшет. Подивившись у планшет, повідомив, що позивач має ще одне адміністративне правопорушення, яке він оплатив у минулому році. Повернувши документи, його повідомили про скаладння відносно нього постанови.

На прохання пред`явити докази, чи відеозапис з поліцейського відео реєстратора, отримав відмову.

Підійшовши до патрульної машини, позивач намагався пояснити обставини, через які він змушений був виїхати в третю смугу та попросив звернути увагу на те, що поки вони складають на нього постанову, по третій полосі проїхало щонайменше з десяток вантажних автомобілів, які теж змушені тікати від маршруток.

Незважаючи на пояснення, поліцейський склав постанову про адміністративне правопорушення і вручив йому.

Позивач вважає, що інспектор при винесенні постанови не керувався жодними допустимими доказами, які б підтверджували його вину у скоєнні правопорушення. Дорожнього знаку 5.19 він не бачив, аварійне гальмування на застосовував, бо дорога після посипки реагентами була мокрою, температура повітря - 11 *С.

Позивач вважає, що було порушені його права, передбачені ст.268 КУпАП, а винесена постанова працівником поліції є незаконною, а тому підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та дав пояснення аналогічні тим, які викладенні в позовній заяві.

Окрім цього, пояснив суду, що йому прийшлося приїжджати ще рез на цей відрізок дороги, для того щоб побачити дорожній знак 5.19, однак він його так і не побачив.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надіславши Відзив на позовну заяву, в якому просили відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 , оскільки вважають, що викладені твердження позивача є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом.

У відзиві також зазначено, що справу про адміністративне правопорушення стосовно порушення ОСОБА_1 09.01.2019 року вимог дорожнього знаку 5.19 (розділ 33 ПДР) було розглянуто відповідачем на місці вчинення адміністратвиного правопорушення. Перед початком розгляду справи про адміністративне правопорушення поліцейським було роз`яснено позивачу його права, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України. Розпочавши розгляд справи про адміністративне правопорушення, поліцейський назвав свою посаду, спеціальне звання, прізвище та пояснив підставу зупинки, а також повідомив, що він уповноважений на розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.122 КУпАП.

Крім того, відповідач вважає, що вина позивача є доведеною в повному обсязі, оскільки він визнав рух в третій смузі в межах дії забороняючого знаку 5.19 ПДР України. Що до тверджень позивача, що така дія була вимушеною, такі не знайшли відповідного підтвердження під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Вислухавши позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1, 2 статті 7 КАС України встановлено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.
Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України і набрала чинності для України 11вересня 1997 року та є обов`язковою.
У п.24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України», в п.48 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мала проти України» та в п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України №2» наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом.
Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки регулюються Законом України «Про дорожній рух» яким визначено права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.
Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог вказаного Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283,284 КУпАП. В ній зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Нормами ст.222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху за частинами 1, 2, 3 та 5 ст.122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (із змінами та доповненнями).
Відповідно до п.1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила,несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 122ч.1 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Відповідно до вимог п. 9-10 розділу ІІІ Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Судом встановлено, що Постановою серії ЕАВ № 848294 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в атоматичному режимі, до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. (двісті п`ятдесят п`ять гривень), за те, що він керуючи транспортним засобом марки TGA модель 18.440, номерний знак НОМЕР_1 , 09 січня 2019 року в 22 год.02 хв. в м.Києві на проспекті Бажана, 27, допустив порушення Правил дорожнього руху України, а саме: керував транспортним засобом в смузі, де рух вантажних транспортних засобів заборонено, чим порушив вимоги дорожнього знаку 5.19 «Використання смуги руху» та п.33 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Постанова винесена інспектором УПП старшим лейтенантом поліції 1 роти 4 батальйону Журавльовим Валерієм Віталійовичем (а.с.6).

Вказану постанову позивач вважає незаконною і такою, що не відповідає вимогам закону, оскільки, зазначеного у ній порушення Правил дорожнього руху, а саме порушення вимог дорожніх знаків, він не допускав.

Вимогами частини 1 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - що тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

В свою чергу, відповідно до вимог п.33 ПДР України передбачено вимоги щодо порушення дорожних знаків.

Дорожній знак 5.19 «Використання смуги руху» - Інформує водіїв про використання смуги для руху тільки певних видів транспортних засобів у зазначених напрямках. Якщо на знакові зображено знак, який забороняє або дозволяє рух будь-яким транспортним засобам, рух цих транспортних засобів по ній відповідно забороняється або дозволяється.

Таким чином, ОСОБА_1 здійснив рух транспортним засобом в смузі, де рух заборонено, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.122 КУпАП.
Відповідно до ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених Законом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтверджено, що він здійснив рух транспортним засобом в третій смузі в межах дії забороняючого знаку 5.19.
Доказів, які б спростовували факт вчинення позивачем правопорушень судом не здобуто, а ті обставини, з яких позивач просить скасувати постанову, наведені позивачем з метою уникнення адміністративної відповідальності.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що дотримання ПДР України є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 КУпАП.

Посилання Позивача на незаконний розгляд справи на місці зупинки автомобіля, то суд прийшов до наступного висновку.
Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене частинами 1,2,3 та 5 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Разом з тим, в ході розгляду справи не було встановлено порушення працівником патрульної поліції вимог чинного законодавства України щодо встановлення обставин вчинення позивачем адміністративного правопорушення та прийняття постанови про накладення адміністративного стягнення.
Отже, поліцейський при винесенні постанови на місці вчинення адміністративного правопорушення відносно позивача, діяв у рамках чинного законодавства України та у спосіб визначений законом.
Не встановлено судом порушень з боку інспектора вимог ст. 278, 279 КпАП України, з урахуванням вимог ч.2 розділу ІІІ вищезазначеної Інструкції.
Таким чином, проаналізувавши зібрані в судовому засіданні докази та норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КУпАП повністю доведена, а тому суд вважає, що винесена відповідачем постанова в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 від 09.01.2019 року (серія ЕАВ № 848294) відповідає вимогами ст.283 КУпАП, є законною та обґрунтованою, оскільки при їх винесенні виконано усі вимоги чинного законодавства та на підставі повного і всебічного з`ясування обставин вирішено справу, а позивачем не надано доказів для її скасування.

Згідно ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора УПП старшого лейтенанта поліції 1 роти 4 батальйону Журавльова Валерія Віталійовича про скасування постанови, - слід відхилити.
Керуючись ст.ст. 73-77, 229, 241-246, 255, 257, 295 КАС України, ст.ст. 9, 121, 222, 251, 287, 293 КУпАП, Правилами дорожнього руху (Затв. постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306) зі змінами, -

У Х В А Л И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора УПП старшого лейтенанта поліції 1 роти 4 батальйону Журавльова Валерія Віталійовича про скасування постанови, - відхилити.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду через Іванківський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

У разі якщо рішення постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного рішення.

Повний текст рішення складено 06 вересня 2019 року

Суддя: Н.А. Тетервак